ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2026 р.
м. Київ
Справа № 911/591/26 

Суддя Черногуз А.Ф., за участю секретаря Василець О.М., розглянувши в порядку загального позовного провадження справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Долина ленд" (01103, місто Київ, вул. Бойчука Михайла, будинок 43, офіс 5, код 44006897)
до:
1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Гард сек`юриті групп" (03150, місто Київ, вулиця Горького, будинок 125, офіс 4, код 39019532)
2. Обслуговуючого кооперативу "Котеджне містечко сонячна долина" (08728, Київська обл., Обухівський р-н, село Романків, вул. Лісова, будинок 674, код 44419353)
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Вега-постач" (08728, Київська обл., Обухівський р-н, село Романків, вул. Лісова, будинок 567, код 45240178)
про зобов`язання витини певні дії,
за участю представників:
позивача: Марченко Олени Григорівни;
відповідача-1: не з`явились;
відповідача-2: Горбача Ігоря Володимировича;
третьої особи: не з`явились,

ВСТАНОВИВ:
Історія розгляду справи.
До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Долина ленд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гард сек`юриті групп", Обслуговуючого кооперативу "Котеджне містечко сонячна долина", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Вега-постач" про зобов`язання витини певні дії.
Ухвалою суду від 10.03.2026, зокрема, відкрито провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду. Призначено проведення підготовчого засідання на 06.04.2026.
Через систему «Електронний суд» 06.04.2026 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Вега-постач" надійшли письмові пояснення.
Ухвалою суду від 06.04.2026 відкладено розгляд справи на 20.04.2026.
Через систему «Електронний суд» 16.04.2026 від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та просить суд відмовити у їх задоволенні в повному обсязі.
Через систему «Електронний суд» 16.04.2026 від відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та просить суд відмовити у їх задоволенні в повному обсязі.
Ухвалою суду від 20.04.2026 відкладено розгляд справи на 11.05.2026.
Через систему «Електронний суд» 06.05.2026 від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача заперечував проти доводів викладених у відзиві на позов, просить задовольнити позовні вимоги повністю.
Ухвалою суду від 11.05.2026 відкладено розгляд справи на 25.05.2026.
Через канцелярію суду 20.05.2026 від відповідача-2 надійшли заперечення (на відповідь на відзив), у яких відповідач заперечує проти обставин викладених у відповіді на відзив, просить відмовити у задоволенні позову повністю.
Через канцелярію суду 21.05.2026 від відповідача-1 надійшли заперечення (на відповідь на відзив), у яких відповідач заперечує проти обставин викладених у відповіді на відзив, просить відмовити у задоволенні позову повністю.
Ухвалою суду від 25.05.2026 позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Товариства з обмеженою відповідальністю "Вега-постач" повернуто заявнику.
Ухвалою суду від 25.05.2026 суд, вирішив, в порядку пункту 3 частини 2 статті 185 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 16.06.2026.
У судовому засіданні 16.06.2026 представник позивача підтримав заявлені вимоги у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.
Представники відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог та просив суд відмовити у їх задоволенні.
Судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.
Фактичні обставини справи та узагальнена позиція сторін.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Долина Ленд» є власником земельної ділянки з кадастровим номером 3223186800:05:003:0141, розташованої по вул. Лісова в с. Романків Обухівського району Київської області.
Позивач вказує, що будь-яких технічних засобів регулювання дорожнього руху, зокрема шлагбаума, на вказаній земельній ділянці ним не встановлювалося.
Як зазначає позивач, до нього звернулося ТОВ «ВЕГА-ПОСТАЧ» із вимогою про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном. У вказаній вимозі третя особа повідомила, що на земельній ділянці з кадастровим номером 3223186800:05:003:0141 встановлено шлагбаум та організовано чергування охорони, працівники якої, за твердженням третьої особи, є працівниками ТОВ «ГАРД СЕК`ЮРИТІ ГРУПП» та не допускають керівників ТОВ «ВЕГА-ПОСТАЧ» до місця здійснення господарської діяльності шляхом відмови у відкритті шлагбаума. При цьому охоронці, як зазначає позивач, пояснювали свої дії виконанням вказівок Обслуговуючого кооперативу «Котеджне містечко «Сонячна Долина».
За твердженням позивача, працівниками ТОВ «ВЕГА-ПОСТАЧ» було сфотографовано інструкцію, доведену Обслуговуючим кооперативом «Котеджне містечко «Сонячна Долина» до відома працівників ТОВ «ГАРД СЕК`ЮРИТІ ГРУПП». Із змісту зазначеної інструкції, на думку позивача, вбачається, що Обслуговуючим кооперативом «Котеджне містечко «Сонячна Долина» надано письмові вказівки не пропускати через шлагбаум одного з керівників ТОВ «ВЕГА-ПОСТАЧ» та що саме кооперативом було ініційовано встановлення шлагбаума і здійснюється організація пропускного режиму. Також позивач зазначає, що працівником третьої особи з цього приводу було подано заяву до правоохоронних органів, за результатами чого внесено відомості до ЄРДР.
Позивач зазначає, що у відповідь на звернення ТОВ «ВЕГА-ПОСТАЧ» до Козинської селищної ради остання повідомила про відсутність у неї права власності як на земельну ділянку, так і на технічний засіб, що обмежує рух, та рекомендувала звернутися до власника земельної ділянки – ТОВ «Долина Ленд».
З метою встановлення фактичного місця розташування шлагбаума позивачем було залучено сертифікованого інженера-геодезиста. За результатами проведеного геодезичного знімання, як зазначає позивач, встановлено, що шлагбаум розташований у межах земельної ділянки з кадастровим номером 3223186800:05:003:0141, яка належить позивачу на праві власності.
Позивач вказує, що направив ТОВ «ГАРД СЕК`ЮРИТІ ГРУПП» вимогу про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та демонтаж шлагбаума, однак відповіді на зазначену вимогу не отримав, а шлагбаум демонтований не був. Крім того, позивач звертався до Обслуговуючого кооперативу «Котеджне містечко «Сонячна Долина» із адвокатським запитом щодо підстав встановлення шлагбаума, однак відповіді на нього не отримав.
За твердженням позивача, у відповіді від 26.09.2024 ТОВ «ГАРД СЕК`ЮРИТІ ГРУПП» повідомило про наявність договору на надання послуг фізичної охорони котеджного містечка «Сонячна Долина», укладеного з Обслуговуючим кооперативом «Котеджне містечко «Сонячна Долина», при цьому зазначивши, що умовами договору не передбачено встановлення шлагбаума та пункту пропуску. Позивач зазначає, що відповідачем 1 не було повідомлено про особу, яка встановила шлагбаум, та не вчинено дій щодо його демонтажу.
Крім того, позивач посилається на лист Козинської селищної ради від 31.07.2024, згідно з яким існує рішення виконавчого комітету Козинської селищної ради № 6 від 25.07.2022 «Про надання дозволу Обслуговуючому кооперативу «Котеджне містечко «Сонячна Долина» на проведення благоустрою території». Позивач зазначає, що ознайомлення зі змістом цього рішення свідчить про надання кооперативу дозволу на проведення заходів із благоустрою території на землях комунальної власності та встановлення тимчасової малої архітектурної форми – пункту охорони за умови забезпечення вільного проїзду та проходу землями загального користування, тоді як дозволу на встановлення шлагбаума рішення не містить.
Посилаючись на наведені обставини, позивач стверджує, що відповідачі самовільно встановили шлагбаум на земельній ділянці, яка перебуває у приватній власності позивача, без його згоди та за відсутності правових підстав, чим створюють перешкоди у здійсненні ним правомочностей власника щодо володіння, користування та розпорядження належною земельною ділянкою.
У зв`язку з наведеним позивач звернувся до господарського суду та просить суд зобов`язати ТОВ «ГАРД СЕК`ЮРИТІ ГРУПП» та Обслуговуючий кооператив «Котеджне містечко «Сонячна Долина» усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою з кадастровим номером 3223186800:05:003:0141 шляхом демонтажу технічного засобу регулювання дорожнього руху (шлагбаума), розміщеного в межах зазначеної земельної ділянки.
У відзиві на позовну заяву Обслуговуючий кооператив «Котеджне містечко «Сонячна Долина» заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що не погоджується з викладеними позивачем обставинами і правовою оцінкою спірних правовідносин.
Відповідач 2 зазначає, що спірний шлагбаум розташований не в межах земельної ділянки позивача з кадастровим номером 3223186800:05:003:0141, а на земельній ділянці комунальної власності Козинської селищної територіальної громади, яка, за твердженням відповідача, знаходиться між земельними ділянками з кадастровими номерами 3223186800:05:003:0074 та 3223186800:05:003:0141.
На підтвердження зазначених обставин відповідач 2 посилається на схему розташування шлагбаума, виконану на підставі викопіювання з генерального плану житлового комплексу «Сонячна Долина», відповідно до якої спірний об`єкт розміщений між вказаними земельними ділянками, а не в межах земельної ділянки позивача. Відповідач 2 також зазначає, що топографо-геодезичні роботи, на підставі яких було підготовлено зазначену схему, виконувалися на законних підставах під час дії воєнного стану, що, за його твердженням, підтверджується спеціальним дозволом Служби безпеки України від 01.08.2022 № ГУ22-013648.
Відповідач 2 вказує, що правовий режим земель комунальної власності передбачає здійснення повноважень щодо розпорядження ними територіальною громадою через органи місцевого самоврядування, а тому встановлення шлагбаума на землях комунальної власності не може розглядатися як втручання у право приватної власності позивача.
Також відповідач 2 зазначає, що органи місцевого самоврядування наділені повноваженнями щодо забезпечення благоустрою територій, їх належного утримання, безпеки та організації користування ними. На думку відповідача, встановлення шлагбаума на земельній ділянці комунальної власності пов`язане з організацією режиму доступу та забезпеченням безпеки території котеджного містечка, а тому не свідчить про посягання на права позивача.
Відповідач 2 стверджує, що позивач фактично намагається поширити межі свого землеволодіння на суміжну територію комунальної власності та поставити під сумнів право територіальної громади і кооперативу на організацію порядку користування відповідною територією.
Крім того, відповідач 2 зазначає, що сам по собі факт функціонування шлагбаума не свідчить про порушення прав позивача, оскільки останнім не доведено, що існування такого об`єкта фактично унеможливлює або істотно обмежує доступ до належної йому земельної ділянки чи її використання за цільовим призначенням.
Відповідач 2 також вказує, що рішенням виконавчого комітету Козинської селищної ради № 6 від 25.07.2022 «Про надання дозволу Обслуговуючому кооперативу «Котеджне містечко «Сонячна Долина» на проведення благоустрою території» кооперативу було надано дозвіл на проведення заходів із благоустрою території котеджного містечка, зокрема на облаштування проїзду на землях комунальної власності, а також на встановлення тимчасової малої архітектурної форми – пункту охорони, за умови забезпечення вільного проїзду та проходу землями загального користування. На думку відповідача 2, зазначене рішення свідчить про погодження органом місцевого самоврядування заходів, спрямованих на впорядкування території та забезпечення її охорони, а тому спірні дії не є самовільними.
Заперечуючи проти заявлених вимог, відповідач 2 зазначає, що позивачем не доведено наявності сукупності обставин, необхідних для задоволення негаторного позову, а саме не доведено розміщення шлагбаума в межах земельної ділянки позивача, факту створення перешкод у користуванні цією ділянкою, протиправності дій відповідача та причинного зв`язку між діями кооперативу і порушенням прав позивача.
На думку відповідача 2, заявлені вимоги фактично спрямовані на вплив на порядок використання суміжної земельної ділянки комунальної власності та не відповідають правовій природі негаторного позову.
У зв`язку з наведеним відповідач 2 просить суд відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Долина Ленд» у повному обсязі.
У відзиві на позовну заяву Товариство з обмеженою відповідальністю «ГАРД СЕК`ЮРИТІ ГРУПП» заперечує проти задоволення позову та зазначає, що викладені позивачем обставини не відповідають фактичним даним справи.
Відповідач 1 зазначає, що є суб`єктом охоронної діяльності та здійснює свою діяльність виключно в межах договірних відносин з Обслуговуючим кооперативом «Котеджне містечко «Сонячна Долина». За твердженням відповідача 1, жодних речових прав на земельну ділянку позивача він не має, власником, користувачем або розпорядником такої земельної ділянки не є.
Як зазначає відповідач 1, між ним та Обслуговуючим кооперативом «Котеджне містечко «Сонячна Долина» 01.12.2023 було укладено договір № 231201-ФО про надання послуг з охорони об`єкта та збереження майна і матеріальних цінностей, строк дії якого в подальшому продовжувався додатковими угодами, зокрема до 30.09.2024. Крім того, між цими ж сторонами було укладено договір № 01102024 про надання послуг з охорони за допомогою тривожної сигналізації, який діяв до 31.12.2024.
За твердженням відповідача 1, його діяльність обмежувалася наданням охоронних послуг, а ТОВ «ГАРД СЕК`ЮРИТІ ГРУПП» не здійснювало будівництва, монтажу чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху, не є власником або користувачем шлагбаума, у зв`язку з чим вважає, що позовні вимоги безпідставно заявлені саме до нього.
Відповідач 1 також зазначає, що, за наявною у нього інформацією, земельна ділянка, на якій розміщено спірний шлагбаум, належить до земель комунальної власності Козинської селищної територіальної громади, а не до земельної ділянки позивача. На думку відповідача 1, зазначена обставина виключає наявність порушення прав позивача саме його діями.
Крім того, відповідач 1 посилається на положення земельного законодавства та зазначає, що питання використання, облаштування та організації режиму доступу до земель комунальної власності належать до компетенції органів місцевого самоврядування, тоді як ТОВ «ГАРД СЕК`ЮРИТІ ГРУПП» не є власником або користувачем відповідної земельної ділянки, не здійснює розпорядження нею, не приймало рішень щодо встановлення шлагбаума та не уповноважене визначати порядок використання спірної території.
Заперечуючи доводи позивача, відповідач 1 зазначає, що не встановлював шлагбаум, не приймав рішень щодо його розміщення та не діяв з метою обмеження прав позивача. За твердженням відповідача 1, дії його працівників зводилися виключно до виконання охоронних функцій, передбачених договорами, внутрішніми інструкціями та вказівками уповноважених осіб замовника.
Відповідач 1 вказує, що позивач фактично ототожнює виконання ним охоронних функцій із протиправним встановленням шлагбаума та створенням перешкод у користуванні земельною ділянкою, тоді як надані відповідачем документи, на його думку, підтверджують лише факт надання охоронних послуг у межах договірних відносин з Обслуговуючим кооперативом «Котеджне містечко «Сонячна Долина», але не свідчать про те, що саме відповідач 1 встановив шлагбаум або визначав порядок використання спірної земельної ділянки.
У зв`язку з наведеним відповідач 1 вважає, що позивачем не доведено факту встановлення шлагбаума ТОВ «ГАРД СЕК`ЮРИТІ ГРУПП» та вчинення ним дій, які створюють перешкоди у користуванні земельною ділянкою, а тому просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
Позивачем подано до суду відповідь на відзиви Відповідача 1 та Відповідача 2, у якій останній заперечує проти викладених у відзивах доводів та зазначає, що твердження відповідачів про розташування спірного шлагбаума на земельній ділянці комунальної власності не відповідають фактичним обставинам справи.
Позивач вказує, що на момент звернення до суду шлагбаум був розташований у межах земельної ділянки з кадастровим номером 3223186800:05:003:0141, яка належить йому на праві власності, що, на думку позивача, підтверджується висновком інженера-геодезиста та листом Козинської селищної ради від 24.06.2024. При цьому позивач зазначає, що вказаний лист свідчить про відсутність у Козинської селищної ради права власності як на технічний засіб, який обмежує рух, так і на земельну ділянку, на якій він був встановлений, а також містить рекомендацію звернутися до власника земельної ділянки – ТОВ «Долина Ленд».
На думку позивача, твердження Відповідача 2 про те, що позивач намагається поширити межі свого приватного землеволодіння на суміжну комунальну територію, створюють хибне уявлення про фактичні обставини справи, оскільки, як зазначає позивач, після подання позовної заяви відповідачами було здійснено переміщення шлагбаума, що, на переконання позивача, свідчить про намагання змінити фактичні обставини спору під час його судового розгляду.
Позивач також зазначає, що відповідачами не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що шлагбаум на даний час розташований на земельній ділянці комунальної власності.
Крім того, позивач заперечує проти допустимості наданого Відповідачем 2 доказу у вигляді викопіювання з генерального плану житлового комплексу «Сонячна Долина», посилаючись на положення Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та зазначаючи, що чинним законодавством передбачено розроблення генеральних планів населених пунктів, а не окремих житлових комплексів. У зв`язку з цим позивач вважає, що подане викопіювання не підтверджує заявленого джерела походження, а також не відповідає вимогам належності та допустимості доказів. Позивач також зазначає про відсутність у матеріалах справи доказів затвердження відповідного генерального плану та повідомляє про направлення запиту до Козинської селищної ради з цього приводу.
Позивач не погоджується з доводами Відповідача 2 про наявність правових підстав для встановлення шлагбаума на підставі рішення Виконавчого комітету Козинської селищної ради № 6 від 25.07.2022, вказуючи, що зазначене рішення, на його думку, не передбачало встановлення засобів обмеження руху, а лист Козинської селищної ради від 31.07.2024 свідчить про відсутність рішень щодо надання дозволу на встановлення шлагбаума.
Також позивач зазначає, що після подання позовної заяви відповідачами було здійснено переміщення шлагбаума приблизно на три метри, що, за твердженням позивача, підтверджується заявою свідка. При цьому позивач повідомляє, що на даний час ним вживаються заходи для встановлення фактичного місця розташування шлагбаума шляхом залучення спеціаліста та отримання відповідного висновку.
Позивач вказує, що у разі підтвердження факту переміщення шлагбаума на земельну ділянку комунальної власності такі дії, на його думку, були вчинені відповідачами вже після звернення до суду та у зв`язку з поданням позову, унаслідок чого судові витрати повинні бути покладені на відповідачів.
Крім того, позивач заперечує доводи Відповідача 1 про відсутність його причетності до створення перешкод у користуванні земельною ділянкою та зазначає, що до позовної заяви були додані відеозаписи, які, на думку позивача, підтверджують, що представники ТОВ «ГАРД СЕК`ЮРИТІ ГРУПП» здійснюють керування шлагбаумом, що, як зазначає позивач, не заперечується самим Відповідачем 1.
У зв`язку з цим позивач вважає доводи відповідачів, викладені у відзивах, необґрунтованими та такими, що не спростовують заявлених позовних вимог.
У поданих запереченнях на відповідь на відзив Відповідач 2 – Обслуговуючий кооператив «Котеджне містечко «Сонячна долина» зазначає, що доводи, викладені Позивачем у відповіді на відзив, не спростовують його правової позиції та не підтверджують належними і допустимими доказами обставини, на які посилається Позивач як на підставу позову.
Відповідач 2 звертає увагу суду на те, що у відповіді на відзив Позивач зазначив про переміщення шлагбаума після подання позовної заяви та водночас вказав на відсутність у нього точної інформації щодо поточного місця розташування спірного об`єкта, а також необхідність проведення додаткового встановлення фактичних меж його розташування. На думку Відповідача 2, такі твердження свідчать про зміну фактичних обставин, покладених в основу позову, та невизначеність місця знаходження об`єкта, демонтаж якого є предметом заявлених вимог.
У запереченнях зазначено, що твердження Позивача про переміщення шлагбаума після звернення до суду не підтверджені належними доказами, а сам Позивач визнає відсутність достовірної інформації щодо того, чи перебуває шлагбаум на його земельній ділянці на момент розгляду справи. У зв`язку з цим Відповідач 2 вказує на відсутність, на його думку, належного підтвердження існування триваючого порушення прав Позивача.
Також Відповідач 2 зазначає, що відповідь на відзив не містить нових доказів, які б спростовували викладену ним у відзиві позицію щодо розташування шлагбаума на земельній ділянці комунальної власності. При цьому вказується, що Позивач повторно посилається на висновок інженера-геодезиста та лист Козинської селищної ради, які вже були предметом аналізу у відзиві.
Щодо доводів Позивача про неналежність викопіювання з генерального плану ЖК «Сонячна Долина», Відповідач 2 зазначає, що відповідні графічні матеріали використовувалися ним не як містобудівна документація у розумінні Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а як схема, яка, за твердженням Відповідача, відображає фактичне розташування спірного об`єкта відносно земельних ділянок. Водночас зазначається, що Позивач не надав доказів, які б спростовували наведені відомості.
Крім того, Відповідач 2 вказує, що у своїй відповіді на відзив Позивач повідомив про ініціювання додаткового встановлення фактичних меж розташування шлагбаума, що, на думку Відповідача 2, свідчить про відсутність у Позивача належних доказів того, що спірний об`єкт перебуває на його земельній ділянці або що його права порушуються.
Посилаючись на положення статті 391 Цивільного кодексу України, Відповідач 2 зазначає, що задоволення негаторного позову можливе за умови доведення факту існування триваючих перешкод у користуванні майном та причинного зв`язку між діями відповідача і порушенням прав позивача. У зв`язку з цим Відповідач 2 вказує, що, на його думку, Позивачем не доведено ані розташування шлагбаума в межах його земельної ділянки на момент розгляду спору, ані наявності триваючого порушення прав, ані протиправності дій Відповідача 2.
У поданих запереченнях на відповідь на відзив Відповідач 1 – Товариство з обмеженою відповідальністю «ГАРД СЕК`ЮРИТІ ГРУПП» зазначає, що доводи, наведені Позивачем у відповіді на відзив, не спростовують обставин та правових висновків, викладених у відзиві Відповідача 1, а також, на думку останнього, свідчать про відсутність належної доказової бази для задоволення позовних вимог у частині, заявленій до ТОВ «ГАРД СЕК`ЮРИТІ ГРУПП».
Відповідач 1 зазначає, що Позивач у своїй відповіді на відзив не спростував доводів про те, що ТОВ «ГАРД СЕК`ЮРИТІ ГРУПП» не є власником, користувачем чи розпорядником земельної ділянки, на якій, за твердженням Позивача, розміщено спірний шлагбаум, не приймало рішень щодо його встановлення, не здійснювало проектування або монтажу технічних засобів регулювання руху, а виконувало виключно охоронні функції в межах договірних відносин із замовником. При цьому Відповідач 1 зазначає, що доводи Позивача зводяться до наполягання на розташуванні шлагбаума на земельній ділянці Позивача, однак не містять, на його думку, доказів, які б беззаперечно підтверджували такі обставини.
У запереченнях Відповідач 1 також посилається на те, що Позивач у відповіді на відзив зазначив про переміщення шлагбаума після подання позову та водночас повідомив про відсутність у нього інформації щодо поточного місця розташування спірного об`єкта. На думку Відповідача 1, такі твердження свідчать про зміну фактичних обставин спору та невизначеність предмета позову в частині місця розташування об`єкта, демонтаж якого вимагається.
Відповідач 1 зазначає, що, за його твердженням, обов`язок щодо демонтажу не може бути покладений на особу стосовно об`єкта, місце знаходження якого, за твердженням самого Позивача, не встановлено. У зв`язку з цим Відповідач 1 посилається на необхідність доведення існування конкретного та триваючого порушення права.
Крім того, Відповідач 1 вказує, що доводи Позивача про створення ним «хибного уявлення» не відповідають змісту поданого відзиву, оскільки ТОВ «ГАРД СЕК`ЮРИТІ ГРУПП» послідовно зазначало, що є суб`єктом охоронної діяльності, який діє в межах укладених договорів з Обслуговуючим кооперативом «Котеджне містечко Сонячна долина» та не відповідає за розміщення шлагбаума як об`єкта благоустрою чи технічного засобу регулювання дорожнього руху. Також Відповідач 1 зазначає, що Позивач не надав доказів того, що саме ТОВ «ГАРД СЕК`ЮРИТІ ГРУПП» приймало рішення про встановлення шлагбаума, здійснювало його монтаж, фінансувало відповідні роботи або визначало режим користування територією.
Також Відповідач 1 зазначає, що документи, на які посилається Позивач, не встановлюють, на його думку, із достатньою точністю фактичне місцезнаходження шлагбаума на момент розгляду справи, а повідомлення Позивача про його переміщення створює невизначеність щодо поточного розташування об`єкта та, як вказує Відповідач 1, не дозволяє без додаткової перевірки встановити факт існування триваючого порушення прав Позивача.
Посилаючись на положення статті 391 Цивільного кодексу України, Відповідач 1 зазначає, що реалізація права на пред`явлення негаторного позову передбачає доведення наявності перешкод у користуванні майном, їх триваючого характеру, причинного зв`язку між діями відповідача та порушенням права, а також належності обраного способу захисту. На думку Відповідача 1, із пояснень самого Позивача випливає, що останній не може достовірно встановити місце знаходження шлагбаума на момент подання відповіді на відзив, а відтак не доводить наявності триваючих перешкод у користуванні земельною ділянкою саме з боку ТОВ «ГАРД СЕК`ЮРИТІ ГРУПП».
Також Відповідач 1 зазначає, що Позивачем не надано доказів здійснення ТОВ «ГАРД СЕК`ЮРИТІ ГРУПП» монтажу шлагбаума, його переміщення, прийняття рішень щодо його встановлення або вчинення будь-яких дій поза межами охоронних функцій. У зв`язку з цим Відповідач 1 вказує, що позовні вимоги ґрунтуються на припущеннях про причетність охоронної компанії до функціонування шлагбаума.
На виконання ухвали суду щодо надання пояснень по суті спору третя особа – ТОВ «ВЕГА-ПОСТАЧ» подала письмові пояснення, в яких зазначила, що здійснює господарську діяльність за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Романків, вул. Лісова, буд. 567.
У поданих поясненнях третя особа вказує, що представники ТОВ «ГАРД СЕК`ЮРИТІ ГРУПП» шляхом регулювання роботи шлагбаума не пропускають керівництво ТОВ «ВЕГА-ПОСТАЧ» до місця здійснення господарської діяльності, при цьому працівники охоронної компанії, за твердженням третьої особи, повідомляли, що діють відповідно до вказівок Обслуговуючого кооперативу «Котеджне містечко Сонячна долина». За твердженням третьої особи, такі дії створюють перешкоди у доступі до об`єкта господарської діяльності.
Третя особа також зазначає, що працівниками відповідача 1 було надано можливість сфотографувати письмову інструкцію, у якій містилися вказівки щодо недопуску одного з керівників ТОВ «ВЕГА-ПОСТАЧ» через шлагбаум, а також повідомлено, що відповідна інструкція була доведена керівництвом відповідача 2. За твердженням третьої особи, фото- та відеоматеріали з цього приводу були передані позивачу та долучені останнім до позовної заяви.
Крім того, у поясненнях зазначено, що працівник ТОВ «ВЕГА-ПОСТАЧ» ОСОБА_1 звертався до правоохоронних органів у зв`язку з недопуском до робочого місця, а витяг з ЄРДР, за твердженням третьої особи, був переданий позивачу та долучений до матеріалів позову.
Також третя особа вказує, що зверталася до Козинської селищної ради Обухівського району Київської області з вимогою щодо усунення перешкод у користуванні нерухомим майном та демонтажу шлагбаума. Згідно з отриманою відповіддю від 24.06.2024, на яку посилається третя особа, Козинська селищна рада повідомила про відсутність у неї права власності як на земельну ділянку, на якій розташований шлагбаум, так і на сам технічний засіб обмеження руху.
У зв`язку з наведеним ТОВ «ВЕГА-ПОСТАЧ» зазначає, що звернулося до ТОВ «Долина Ленд» як до власника земельної ділянки з вимогою про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном, оскільки, на думку третьої особи, встановлення шлагбаума порушує її права.
Окрім цього, третя особа посилається на відсутність у відповідачів дозволу на встановлення шлагбаума та зазначає, що відеозапис і фотоматеріали, які, за її твердженням, підтверджують факти недопуску одного з керівників ТОВ «ВЕГА-ПОСТАЧ» до місця роботи, були подані позивачем до суду та направлені іншим учасникам справи.
У поданих письмових поясненнях третя особа просить суд задовольнити позовні вимоги ТОВ «Долина Ленд» у повному обсязі.
Висновки господарського суду.
Відповідно до Конституції України усі суб`єкти права власності рівні перед законом (частина четверта статті 13); кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (частини перша, друга статті 41); правовий режим власності визначається виключно законами України (пункт 7 частини першої статті 92).
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно із ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Положденнями статей 78-79 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.
Земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об`єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб (ч. 1 та 2 ст. 79 ЗК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 90 ЗК України власники земельних ділянок мають право, зокрема: продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину, довірчу власність; самостійно господарювати на землі. Порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом (ч. 2 ст. 90 ЗК України)
Частиною 2 ст. 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, письмові пояснення третьої особи, оцінивши доводи позивача, заперечення відповідачів та встановивши фактичні обставини справи, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що спір у даній справі виник у зв`язку зі зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю «Долина Ленд» із позовом про усунення перешкод у користуванні належною йому на праві власності земельною ділянкою з кадастровим номером 3223186800:05:003:0141 шляхом демонтажу шлагбаума, який, за твердженням позивача, був розташований у межах зазначеної земельної ділянки та створював перешкоди у здійсненні права користування нею.
Отже, предметом спору у даній справі є наявність або відсутність правових підстав для застосування способу захисту, передбаченого статтею 391 Цивільного кодексу України, шляхом покладення на відповідачів обов`язку демонтувати спірний шлагбаум як спосіб усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.
Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Разом із тим застосування такого способу захисту є можливим лише за умови встановлення судом сукупності юридично значимих обставин, а саме: наявності у позивача права власності або іншого речового права на майно; існування на момент вирішення спору триваючих перешкод у здійсненні такого права; причинного зв`язку між діями відповідача та відповідним порушенням; а також можливості покладення саме на відповідача обов`язку щодо усунення такого порушення.
Відтак, для задоволення заявлених позовних вимог позивач повинен був довести належними та допустимими доказами: факт розташування спірного шлагбаума в межах належної йому земельної ділянки; існування на момент розгляду справи триваючих перешкод у користуванні цією земельною ділянкою; причетність саме відповідачів до створення відповідних перешкод та наявність у них повноважень і фактичної можливості виконати судове рішення у разі задоволення позову.
Як убачається з матеріалів справи, обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач посилався на те, що спірний шлагбаум був розташований у межах належної йому земельної ділянки, а його функціонування створювало перешкоди у здійсненні права користування майном. На підтвердження зазначених обставин позивачем надано, зокрема, висновок інженера-геодезиста, листи Козинської селищної ради, фото- та відеоматеріали, а також інші письмові докази.
Водночас відповідачі проти позову заперечили, зазначивши, що шлагбаум розташований на земельній ділянці комунальної власності, в підтвердження чого суду було також надано викопіювання з графічними матеріалами виконане геодезистом, згідно якого спірний шлагбаум знаходиться в іншому місці ніж вказано на викопіюванні поданому позивачем.
Суд констатує, що наявність тотожних доказів, які спростовують один одного позбавляє суд можливості констатувати факт наявності чи відсутності порушеного права на момент зверненя до суду на підставі означених доказів. Суд наголошує, що судове рішення не може грунтуватись на припущеннях.
Клопотання про проведення земельно-технічної судової експертизи позивачем заявлено не було.
При цьому суд бере до уваги, що у поданій відповіді на відзиви позивач зазначив про те, що після подання позовної заяви шлагбаум було переміщено приблизно на три метри, а також прямо вказав, що на час подання відповідної відповіді він не має точної інформації щодо актуального місця розташування спірного об`єкта та звернувся до спеціаліста з метою встановлення зазначених обставин.
Таким чином, із наведених самим позивачем пояснень убачається, що на момент розгляду справи місце фактичного розташування шлагбаума потребувало додаткового встановлення, а його актуальне розміщення не було достеменно визначене.
Відповідно до статей 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України господарське судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За приписами статей 76– 79 Господарського процесуального кодексу України суд бере до уваги лише належні, допустимі та достовірні докази, а обставина вважається доведеною лише у разі, якщо докази, подані на її підтвердження, є більш вірогідними, ніж докази, подані на її спростування.
Оцінюючи надані сторонами докази у їх сукупності, суд виходить із того, що саме на позивача покладено процесуальний обов`язок доведення всіх юридично значимих обставин, які є підставою заявленого позову. Водночас матеріали справи не містять належних та достатніх доказів, які б беззаперечно підтверджували наявність усіх елементів, необхідних для застосування способу захисту, передбаченого статтею 391 ЦК України.
Насамперед суд зазначає, що позивачем не доведено існування триваючого порушення його права як на момент зверненя до суду так і на момент вирішення спору. Навпаки, зі змісту матеріалів справи вбачається, що після подання позову місце розташування шлагбаума змінилося, а актуальне місце його знаходження самому позивачу на момент подання відповідних пояснень не було відоме. За таких обставин суд позбавлений можливості встановити, чи існували та чи існують на час ухвалення рішення ті перешкоди, усунення яких є предметом заявлених вимог.
Крім того, матеріали справи не містять достатніх доказів того, що саме відповідачі є особами, на яких може бути покладений обов`язок щодо демонтажу спірного об`єкта.
Так, щодо ТОВ «ГАРД СЕК`ЮРИТІ ГРУПП» матеріали справи не містять доказів того, що зазначене товариство є власником, балансоутримувачем, користувачем чи розпорядником шлагбаума, здійснювало його встановлення або має юридичну чи фактичну можливість здійснити його демонтаж. Сам по собі факт виконання працівниками відповідача 1 охоронних функцій та забезпечення пропускного режиму не свідчить про виникнення у нього обов`язку щодо демонтажу об`єкта, який не перебуває у його володінні чи розпорядженні.
Також суд зазначає, що з урахуванням пояснень самого позивача щодо переміщення шлагбаума після подання позову та відсутності у нього достовірної інформації про його актуальне місцезнаходження, матеріали справи не дають можливості достеменно встановити місце розташування спірного об`єкта саме на момент ухвалення рішення.
За таких обставин суд не може покласти на відповідачів обов`язок щодо демонтажу об`єкта, місце розташування якого не встановлено належними та допустимими доказами на момент вирішення спору, оскільки судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та підлягати реальному виконанню.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що матеріали справи не містять належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б у своїй сукупності підтверджували: існування як на момент звернення так і на момент вирішення спору триваючих перешкод у користуванні земельною ділянкою позивача; розташування спірного шлагбаума саме у межах земельної ділянки позивача; а також наявність правових підстав для покладення саме на відповідачів обов`язку щодо його демонтажу.
З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а відтак заявлені позовні вимоги є належним чином недоведеними та не можути бути задоволені судом.
В силу частини 5 статті 236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Щодо інших аргументів сторін суд зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у судовому рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони грунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, § 58, рішення від 10.02.2010). Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).
Враховуючи вищенаведене, а також те, що положеннями пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України однією з засад судочинства визначено змагальність сторін та свободу в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, господарський суд вважає, що судом, в межах наданих повноважень, створені належні умови для реалізації сторонами своїх процесуальних прав щодо доказів та доводів.
Вирішення питання щодо судових витрат.
Відповідно до вимог статті 129 ГПК України судові витрати позивача, понесені ним в межах розгляду спору, залишити за позивачем.
Керуючись статтями 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:
В задоволенні позову відмовити.
Судові витрати понесені позивачем залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України.
Рішення підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені статтями 254-256 ГПК України.
Повний текст рішення складено та підписано 08.07.2026.

Суддя А.Ф. Черногуз