ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2110/26 Справа № 199/1335/26 | | Суддя у 1-й інстанції - ЛИСЕНКО В. О. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

04 серпня 2026 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 25 червня 2026 року, якою: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В :
Оскарженою постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. 
При обставинах зазначених в протоколі та в оскарженій постанові суду першої інстанції, 22.01.2026 о 00:10 годині у місті Дніпрі, за адресою: Донецьке шосе, 1-К, Кайдацький міст, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Honda Accord», н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці; звужені зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену постанову та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що відеозаписом не підтверджуються ознаки наркотичного сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 поводить себе адекватно, а його поведінка є цілком нормальною та повністю відповідає обстановці, що склалась, також відсутнє будь-яке підтвердження щодо зіниць ОСОБА_1 , які не реагують на світло. 
Вказує, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння виключно у зв`язку із тим, що відносно останнього раніше складались протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП, однак такі обставини не є підставою для висунення вимоги щодо проходження відповідного огляду. 
Стверджує, що працівниками поліції не були дотримані вимоги ст. 266 КУпАП щодо порядку огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, а також вимоги Інструкції щодо проведення такого огляду, а тому вважає, що дії ОСОБА_1 не можуть бути розцінені як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння та порушення вимог п.2.5 ПДР України. 
Крім того, вказує, що на відеозаписі зафіксовано (38-42 хв., 54-55 хв.) як ОСОБА_1 говорить, що він готовий проїхати до медичного закладу для проходження відповідного огляду, проте працівник поліції безпідставно відмовляє йому проходженні такого огляду. 
ОСОБА_1 та його захисник Павловський Є.Г., будучи належним чином повідомлені про місце та час розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомляли.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Так, згідно із ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне вмотивоване рішення.
Під час апеляційного перегляду встановлено, що суд першої інстанції в порушення вимог ст. ст. 7, 9 КУпАП допустив спрощений підхід при розгляді адміністративного провадження за ч. 1 ст. 130 КУпАП, всебічно не`ясувавши всіх обставин події. Такий висновок апеляційного суду ґрунтується на наступному.
Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
З постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» слідує, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст. ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.
Обґрунтовуючи свої висновки про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції послався на всі наявні в матеріалах справи докази, вказавши, що вони є належними, допустимими, достовірними, однак не конкретизував саме які. Вказав лише, що матеріалами відеозапису зафіксовано, що поліцейським було оголошено про виявлені ознаки наркотичного сп`яніння та запропоновано пройти огляд у медичному закладі, на що водій ОСОБА_1 почав сперечатись та вимагати залучити двох свідків для виявлення ознак сп`яніння та на протязі майже 39 хвл. відмовлявся виконувати вимоги поліцейського. Суд першої інстанції також зазначив, що ОСОБА_1 , будучи обізнаним щодо процедури огляду водіїв на стан сп`яніння, про що свідчать його пояснення, почав умисно затягувати час його доставки до закладу охорони. Крім того судом зазначено, що згода водія ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан сп`яніння була висловлена останнім після порушення ним порядку, визначеного п. 2.5 ПДР, ч. 4 ст. 266 КУпАП та п. 9 розділу ІІ Інструкції “Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції”, з чим не може погодитись апеляційний суд.
Так, з наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що працівниками поліції було зупинено автомобіль «Honda Accord», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , під час перевірки по базі, поліцейський повідомив, що в останнього було вилучено посвідчення водія, на що ОСОБА_1 повідомив, що посвідчення не вилучалось, після чого поліцейський почав перевіряти реакцію зіниць на світло та повідомив, що вони звужені (00:11:00), на питання чи вживали наркотичні засоби, ОСОБА_2 надав відповідь, що не вживає, вказавши, що їхав за кермом більше 4 годин з м. Полтави, оскільки відвозив свого товариша військового до реабілітаційного центру, на що поліцейський запитав: “на місці?”, ОСОБА_1 сказав: “що на місці?”, поліцейський: “ відмовляєтесь або проїдемо до медичного закладу для проходження огляду ? Буде складено протокол за ст. 130 КУпАП”, “ або до лікарні, або що ви мені скажите?”, ОСОБА_2 надає відповідь: “я не вживав” (00:16:01), поліцейський: “третій раз пропоную, або їдем у лікарню, або на місці протокол?” (00:17:03), на що ОСОБА_2 повідомляє: “я не відмовляюсь”, “понятих давайте” (00:17:35, поліцейський: “ви відмовляєтесь?” (00:19:00), на що ОСОБА_1 каже: “я не відмовляюсь”, поліцейський: “я розцінює це як відмова та буде складено протокол” (00:28:30), на що ОСОБА_2 каже: “давайте понятих, а потім в лікарню поїдем” (00:29:20), поліцейський: “вп`яте пропоную”, на що ОСОБА_1 постійно відповідає “я не відмовляюсь” (00:32:04) та каже, що не “не було наведено законних підстав” (00:36:30, о 00:38:34 поліцейський почав складати протокол.
Дослідивши вказаний відеозапис, апеляційний суд приходить до висновку, що водій ОСОБА_1 протягом всієї розмови повідомляє, що не відмовляється проходити медичний огляд у медичному закладі, на що працівники поліції не пропонують йому пройти до службового автомобіля для прослідування до медичного закладу, фактично вказуючи, що водій не хоче їхати до медичного закладу. ОСОБА_1 був не згоден саме з оголошеною ознакою сп`яніння та тим, як було її виявлено, та о 00:39:24 говорить “Поїхали на больницю”, на що поліцейський каже: “що вже не поїдем, бо 5 раз відмовився”, однак ОСОБА_1 на питання поліцейського всі 5 разів казав “що він не відмовляється”, у зв`язку із чим дії водія ОСОБА_1 не можуть бути розцінені як відмова від проходження огляду на стан сп`яніння та порушення вимог п. 2.5. ПДР України. 
Отже, судом першої інстанції не було достовірно з`ясовано чи був факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду, ^що ^має ^вирішальне ^значення ^для ^справи, ^оскільки ^протокол ^про ^адміністративне ^правопорушення, ^у ^даному ^випадку, ^повинен ^бути ^складений ^за ^умови ^саме ^відмови ^водія ^від ^проходження ^медичного ^закладу ^у ^медичному ^закладі.
Таким чином, матеріалами справи не підтверджено поза розумним сумнівом, що ОСОБА_1 на вимогу поліцейського пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння відмовився, оскільки відповідно до змісту ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. 
За таких обставин постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
^Керуючись ^ст. ^294 ^КУпАП, ^апеляційний ^суд, ^-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  – задовольнити.
Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 25 червня 2026 року щодо  ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, — скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1  за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун