ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

30 червня 2026 року 	м. Полтава	Справа №440/3278/26	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого – судді Кукоби О.О., 
за участю:
секретаря судового засідання – Лазебної А.В.
та представника позивача – Тимошенка Д.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі також ІНФОРМАЦІЯ_2 ), у якому (з урахуванням заяви від 03.06.2026 - а.с. 63-64) просив: 
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 26.02.2026 №736-М "Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час проведення мобілізації" в частині призову на військову службу під час проведення мобілізації та направлення до військової частини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; 
- визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 про зарахування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до списків особового складу Військової частини та всі види забезпечення;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виключити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 з дня набрання рішенням законної сили.
Позовні вимоги обґрунтував посиланням на незаконність його призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_2 не враховано наявність у нього права на відстрочку від призову на військову службу. 

2. Позиція відповідача. 

Представник ІНФОРМАЦІЯ_3 у відзиві на позов просив у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність /а.с. 38-40/. Свою позицію мотивував посиланням на те, що відповідно до інформації, що міститься у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, позивач мав оформлену відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації до 04.11.2025, 05.11.2025 відстрочку було анульовано і на момент призову 26.02.2026, позивач не мав оформленого належним чином рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

3. Процесуальні дії у справі. 

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 13.04.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за цим позовом, а її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у порядку письмового провадження). 
У судовому засіданні 13.05.2026 суд залучив до участі у справі, як співвідповідача, Військову частину НОМЕР_1 . 
18.05.2026 до суду надійшли додаткові пояснення представника позивача, в яких заявник зазначив, що уповноваженими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 не виконано обов`язок, передбачений ч. 8 ст. 23 ЗУ “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”, а саме - не перевірено наявність у ОСОБА_1 підстав щодо надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та обмежено у її реалізації, внаслідок чого позивача було незаконно мобілізовано. Крім того представник позивача посилався на не надання відповідачем належних доказів того, що всі передбачені Положенням №402 огляди лікарями-спеціалістами, лабораторні та інструментальні дослідження були фактично проведені у встановленому порядку, а не лише формально відображені у довідці ВЛК. 
29.05.2026 до суду надійшов відзив Військової частини НОМЕР_1 на позов, у якому представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити, зазначивши, що відповідно до пункту 28 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 08.03.2026 №67 солдата ОСОБА_1 , стрільця 2 кулеметного відділення кулеметного взводу стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , визначено вважати таким, що самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , з 03 березня 2026 року призупинено виплату грошового забезпечення, з 08 березня 2026 року знято з продовольчого забезпечення /а.с. 54-59/.
У судовому засіданні 09.06.2026 суд прийняв до розгляду заяву представника позивача про уточнення позовних вимог /а.с. 63-64/. 
Ухвалою від 09.06.2026 суд витребував від ІНФОРМАЦІЯ_5 відомості щодо звернення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , рнокпп НОМЕР_2 , із заявами про оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період у період з 04.11.2025 по 26.02.2026, а також відомості щодо підстав анулювання відстрочки, оформленої довідкою ІНФОРМАЦІЯ_6 від 15.09.2025 №16651. 
10.06.2026 до суду від ІНФОРМАЦІЯ_7 надійшли пояснення /а.с. 71/, у яких зазначено, що ОСОБА_1 рішенням комісії ІНФОРМАЦІЯ_7 від 13.09.2025 (протокол №62) було надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на підставі пункту 9 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та видано довідку від 15.09.2025 №15651. Зазначена довідка містила строк дії відстрочки до 04.11.2025, тобто до завершення строку проведення мобілізації, встановленого на той момент відповідним Указом Президента України про продовження строку проведення загальної мобілізації, затвердженим Верховною Радою України. Після закінчення строку дії мобілізації, на який була оформлена відстрочка, відомості про неї втратили актуальність, а дія оформленої відстрочки припинилася у зв`язку із закінченням строку, на який вона була надана. За наявними в ІНФОРМАЦІЯ_8 обліковими даними, у період з 04.11.2025 по 26.02.2026 ОСОБА_1 із заявами про надання (оформлення) відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, у встановленому законодавством порядку не звертався.
У судовому засіданні 30.06.2026 представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. 
Представник ІНФОРМАЦІЯ_3 у відзиві на позов просив справу розглядати без його участі /а.с. 40 - зі звороту/. 
Військова частина НОМЕР_1 явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечила, про розгляд справи повідомлена належним чином. 
Згідно з частиною першою статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до пункту 1 частини третьої цієї статті, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
З урахуванням наведеного, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності представників відповідачів. 

Обставини справи  

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , військовозобов`язаний, наказом ІНФОРМАЦІЯ_3 від 26.02.2026 №736-М призваний на військову службу під час мобілізації, на особливий період та відправлений до військової частини НОМЕР_1 /а.с. 45/. 
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.02.2026 №58 солдата ОСОБА_1 , призваного на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 24.02.2022 №69/2022, призначено на посаду стрільця 2 кулеметного відділення кулеметного взводу стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , з 27.02.2026 зараховано до списків особового складу та на всі види забезпечення /а.с. 60/. 
У матеріалах справи наявна копія довідки ІНФОРМАЦІЯ_7 від 15.09.2025 №16651, видана ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на підставі пункту 9 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" на строк до 04.11.2025 /а.с. 20/. 
За повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_7 позивач у період з 05.11.2025 по 26.02.2026 із заявою про оформлення відстрочки не звертався /а.с. 71/. 
Позивач, стверджуючи про незаконність його призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, звернувся до суду з цим позовом. 

Норми права, якими урегульовані спірні відносини 

Згідно з частинами першою, другою статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. 
У силу статті 65 Основного Закону України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Поряд з цим, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжувався та діє донині. 
Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. 
Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Водночас, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України від 25.03.1992 №2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" та Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008.
Статтею 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 №3543-ХІІ (далі - Закон №3543-ХІІ в редакції на час виникнення спірних відносин) визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. 
За приписами частин першої - третьої статті 2 Закону України від 25.03.1992 №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон №2232-XII; у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом. Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями. 
У силу частини четвертої статті 2 Закону №2232-XII порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами. 
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 24 Закону №2232-XII початком проходження військової служби вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідних підрозділів розвідувальних органів України - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.
За змістом частини першої статті 39 Закону №2232-XII призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". 
На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації, незалежно від місця їх перебування на військовому обліку. 
Відповідно до частини п`ятої статті 22 Закону №3543-ХІІ призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту). 
Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пунктом 9 частини першої статті 23 Закону №3543-ХІІ не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані зайняті постійним доглядом за хворою дружиною (чоловіком), дитиною та/або своїми батьком чи матір`ю (батьком чи матір`ю дружини (чоловіка), якщо вона сама потребує постійного догляду за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, або рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, померла (загинула), визнана зниклою безвісти або безвісно відсутньою, оголошена померлою, і батько чи мати дружини не має інших працездатних членів сім`ї, які зобов`язані та можуть здійснювати за ними догляд), які за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я, чи рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи потребують постійного догляду.
Частинами восьмою, дев`ятою цієї статті визначено, що перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.
Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлюватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на одну з вищезазначених відстрочок. Порядок оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за допомогою цього реєстру визначається Кабінетом Міністрів України.
16.05.2024 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №560 (набрала чинності 18.05.2024), якою затвердив Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок №560).
Як передбачено пунктом 1 Порядку №560, цей Порядок визначає, зокрема, процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення; організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби; процедуру оформлення призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період; механізм відправлення військовозобов`язаних та резервістів до місць проходження військової служби.
Пунктами 2, 3 Порядку №560 передбачено, що на військову службу під час мобілізації, на особливий період призиваються резервісти та військовозобов`язані, які придатні до військової служби за станом здоров`я та не мають права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених статтею 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”, для комплектування (доукомплектування) з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, навчальних частин (центрів) (далі - військові частини) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями (далі - Збройні Сили та інші військові формування). 
Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному Законами України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”, “Про військовий обов`язок і військову службу” та цим Порядком. 
Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період проводиться незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.
Відповідно до пункту 56 Порядку №560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”.
За змістом пункту 57 Порядку №560 для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії.
У силу пункту 58 Порядку №560, за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5, військовозобов`язаних СБУ чи розвідувальних органів) особисто через центри надання адміністративних послуг подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. 
До заяви додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. 
Адміністратор центру невідкладно засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг формує та передає заяву відповідно до Порядку подання через центри надання адміністративних послуг із використанням засобів Єдиного державного вебпорталу електронних послуг заяв про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 (Офіційний вісник України, 2024 р., № 49, ст. 2979), - із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 24 жовтня 2025 р. № 1364. 
Відповідно до абзаців першого, четвертого пункту 60 Порядку №560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів. Орган державної влади, інший державний орган здійснює розгляд відповідного запиту протягом п`яти робочих днів з дати його отримання. 
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом. У разі позитивного рішення у протоколі окремо зазначається строк, на який надано відстрочку, та строк дії відповідних законних підстав (настання обставин, за яких особа втрачає законні підстави на відстрочку). У разі відмови у наданні відстрочки у протоколі зазначаються причини такої відмови.
За змістом пункту 81 Порядку №560 призов громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період здійснюють: військовозобов`язаних та резервістів (крім резервістів, які уклали контракти на проходження служби у військовому резерві) - районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки. 

Призов громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період оформляється наказом керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, командира військової частини, керівника розвідувального органу або визначеного ним керівника відповідного підрозділу, Голови СБУ, його заступників чи керівника підрозділу, органу, закладу, установи СБУ. У разі призову військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період не за місцем їх перебування на військовому обліку (крім тих осіб, що добровільно виявили бажання проходити військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період) такі особи перед призовом на військову службу беруться на військовий облік у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, який здійснює їх призов. Відомості про взяття таких осіб на військовий облік вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів перед їх направленням на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.
У силу абзацу другого пункту 82 Порядку №560 наказ про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період видається: керівником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки - в день відправлення військової команди до військової частини (установи).

Оцінка судом обставин справи 

Згідно з частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
У справі, що розглядається, позивач оспорює незаконні, як на його думку, наказ ІНФОРМАЦІЯ_3 про призов на військову службу під час мобілізації, на особливий період та наказ Військової частини НОМЕР_1 про зарахування до особового складу військової частини. 
Мотивуючи позовні вимоги, позивач посилався на наявність у нього права на відстрочку від призову на військову службу з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 23 Закону №3543-ХІІ.
Суд зі змісту довідки ІНФОРМАЦІЯ_7 від 15.09.2025 №16651 встановив, що ОСОБА_1 дійсно була надана відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі пункту 9 частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" на строк до 04.11.2025 /а.с. 20/. 
ІНФОРМАЦІЯ_9 на виконання ухвали суду від 09.06.2026 у поясненнях від 10.06.2026 повідомив, що ОСОБА_1 рішенням комісії ІНФОРМАЦІЯ_7 від 13.09.2025 (протокол №62) було надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на підставі пункту 9 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та видано довідку від 15.09.2025 №15651 /а.с. 71/. Зазначена довідка містила строк дії відстрочки до 04.11.2025, тобто до завершення строку проведення мобілізації, встановленого на той момент відповідним Указом Президента України про продовження строку проведення загальної мобілізації, затвердженим Верховною Радою України. Після закінчення строку дії мобілізації, на який була оформлена відстрочка, відомості про неї втратили актуальність, а дія оформленої відстрочки припинилася у зв`язку із закінченням строку, на який вона була надана. 
За наявними в ІНФОРМАЦІЯ_8 обліковими даними, у період з 04.11.2025 по 26.02.2026 ОСОБА_1 із заявами про надання (оформлення) відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, у встановленому законодавством порядку не звертався.
За наведених обставин, суд встановив, що станом на 26.02.2026 позивач не мав належним чином оформленої відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. 
Суд звертає увагу на те, що право на відстрочку від призову на військову службу повинно бути реалізоване військовозобов`язаним шляхом вчинення ним активних дій та оформлення його у відповідний спосіб уповноваженим органом (зокрема, районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки). При цьому реалізація такого права може бути здійснена лише до моменту набуття ним статусу військовослужбовця.
Аналогічний висновок наведений у постанові Верховного Суду від 01.10.2024 у справі №160/10728/23 та врахований судом на підставі частини п`ятої статті 242 КАС України. 
Суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази надання позивачем ІНФОРМАЦІЯ_10 документів на підтвердження наявності у нього права на відстрочку, їх безпідставного неприйняття відповідачем тощо. 
Оцінюючи доводи представника позивача про наявність у ІНФОРМАЦІЯ_3 обов`язку встановити наявність у військовозобов`язаного права на відстрочку суд зауважує, що таке право з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 23 Закону №3543-ХІІ, не могло бути встановлене виключно на підставі даних державних реєстрів, баз даних тощо, а, натомість, потребувало вчинення військовозобов`язаним активних дій щодо належного оформлення права на відстрочку. 
У контексті наведеного суд також враховує, що ОСОБА_1 з 18.02.2025 по 25.02.2026 перебував на військовому обліку, як військовозобов`язаний, у ІНФОРМАЦІЯ_8 , тоді як наказ про мобілізацію позивача виданий ІНФОРМАЦІЯ_2 , на військовий облік у якому позивач взятий 26.02.2026 /а.с. 41/. 
ІНФОРМАЦІЯ_2 за даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів було перевірено наявність у позивача відстрочки від призову на військову службу та встановлено, що позивач мав належним чином оформлену відстрочку у період з 13.09.2025 по 04.11.2025, що анульована 05.11.2025 з огляду на завершення терміну дії /а.с. 41 - зі звороту/. 
Матеріали справи не містять доказів на підтвердження вчинення позивачем дій щодо оформлення права на відстрочку у період з 05.11.2025 по 26.02.2026 (звернення до ТЦК та СП з відповідною заявою, отримання відмови тощо). 
Представник позивача у ході розгляду справи не повідомив суду обставин, що перешкоджали б ОСОБА_1 належним чином оформити право на відстрочку після її завершення 04.11.2025. 
Щодо посилань представника відповідача на не надання відповідачем належних доказів того, що всі передбачені Положенням №402 огляди лікарями-спеціалістами, лабораторні та інструментальні дослідження були фактично проведені у встановленому порядку, а не лише формально відображені у довідці ВЛК, суд зазначає, що правомірність постанови ВЛК, оформленої довідкою від 26.02.2026 № 2026-0226-1443-0193-0 /а.с. 42/, не є предметом цього спору. 
У матеріалах справи відсутні інші докази, що свідчили б про незаконність призву позивача на військову службу під час мобілізації, на особливий період; представник позивача на наявність таких обставин у ході розгляду справи не посилався. 
Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У силу статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. 
З огляду на не вчинення позивачем активних дій щодо належного оформлення права на відстрочку від призов на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за відсутності належним чином доведених фактів незаконності мобілізації позивача, суд дійшов висновку про правомірність наказу ІНФОРМАЦІЯ_3 від 26.02.2026 №736-М в частині призову ОСОБА_2 на військову службу під час мобілізації, на особливий період та, як наслідок, відсутність підстав для визнання його протиправним і скасування. 
Підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 немає, оскільки такі вимоги є похідними від вимоги про визнання протиправним та скасування наказу ІНФОРМАЦІЯ_3 від 26.02.2026 №736-М. 
Зважаючи на встановлені у ході розгляду фактичні обставини справи та беручи до уваги норми чинного законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . 

Розподіл судових витрат 

Згідно з частиною першою 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач від сплати судового збору звільнений у силу пункту 12 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір".
Відповідачі доказів понесення судових витрат не надали. 
З огляду на відмову у задоволенні позовних вимог особи, звільненої від сплати судового збору, за відсутності доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, підстав для їх розподілу немає.

Керуючись статтями 2, 3, 5-10, 72-77, 90, 132, 241-246, 205, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити. 
Позивач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ).
Відповідачі:
1) ІНФОРМАЦІЯ_11 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ; АДРЕСА_2 );
2) Військова частина НОМЕР_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ; АДРЕСА_3 ).
Рішення набирає законної сили у порядку та строки, визначені статтями 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Повний текст рішення складено 6 липня 2026 року.

Суддя Олександр КУКОБА