Справа № 761/23289/21
Провадження № 6/761/189/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Анохіна А.М.,
при секретарі судового засідання - Лазуренко А.В., 
за участі позивача - ОСОБА_1 ,
представника відповідача - Пальченко О.А.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», третя особа - Первинна Профспілкова організація АТ «НАЕК «Енергоатом» про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17.03.2023,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з даним позовом в якому просить суд стягнути з акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на свою користь середній заробіток за час затримки виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17.03.2023 у справі № 761/23289/21 у розмірі 91 431,90 гривень.
Позовні вимоги мотивовані тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17.03.2023 у справі № 761/23289/21 визнано незаконним та скасовано накази Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», правонаступником якого наразі є Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», від 06.05.2021 року №573-к «Про звільнення ОСОБА_1 » та від 11.08.2021 року №1035-к «Кадрові питання» про звільнення ОСОБА_1 з посади директора департаменту міжнародних програм та проектів технічної допомоги дирекції з міжнародного співробітництва. Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора департаменту міжнародних програм та проектів технічної допомоги дирекції з міжнародного співробітництва Державного підприємства «Національна Атомна Енергогенеруюча Компанія «Енергоатом» з 12.08.2021 року.
При цьому, суд допустив негайне виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.
Постановою Верховного Суду України від 15.01.2025 у справі № 761/23289/21, рішення від 17.03.2023 в частині незаконного звільнення ОСОБА_1 набрало законної сили, а дії роботодавця стосовно звільнення ОСОБА_1 визнанні незаконними.
Рішення від 17.03.2023 було складено Шевченківським районним судом м. Києва 17 березня 2023 року.
Відповідач видав наказом №477-к про поновлення ОСОБА_1 на роботі в ДП «НАЕК «Енергоатом» на посаді директора департаменту міжнародних програм та проектів технічної допомоги дирекції з міжнародного співробітництва 18 квітня 2023 року.
20.04.2023 відповідач ознайомив позивача з цим наказом та розпочав вести табель обліку його робочого часу.
Отже, з 18.03.2023 по 19.04.2023 включно (23 робочих днів) у позивача, з вини відповідача, існував вимушений прогул.
Згідно з рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17.03.2023 у справі № 761/23289/21 середньоденний заробіток ОСОБА_1 становить відповідно до наданої відповідачем довідки про середній заробіток позивача № 134/15 від 12.05.2021, 3 975,30 гривень.
Таким чином, розмір вимушеного прогулу, що підлягає оплаті, становить 91 431, 90 гривень (23 робочих днів х 3 975,30 гривень).
З урахуванням наведеного, просить задовольнити позовні вимоги.
07 липня 2025 року згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, вищевказана справа передана на розгляд судді ОСОБА_2 .
Рішенням Вищої ради правосуддя від 19.02.2026 №225/0/15-26 суддю ОСОБА_2 було звільнено у відставку.
Згідно розпорядження керівника апарату Шевченківського районного суду м. Києва Зборщік А.О. щодо повторного автоматизованого розподілу справи №01-08-1224 від 24.03.2026, призначено повторний автоматичний розподіл справи № 761/23289/21, провадження № 2/761/189/2026.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.03.2026, вищевказана справа передана на розгляд судді Анохіну А.М.
Ухвалою суду від 30.03.2026 прийнято справу до провадження та призначено судове засідання.
22.04.2026 на адресу суду надійшли заперечення відповідача на позовну заяву.
В обґрунтування заперечень проти позову відповідач зазначає, що позивачем неправильно зроблено розрахунок середнього заробітку та позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом.
Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо позовних вимог та просив відмовити.
Вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17 березня 2023 року позов задоволено частково.
Визнано незаконними та скасовано наказ від 06 травня 2021 року № 573-к та наказ від 11 серпня 2021 року № 1035-к, видані ДП «НАЕК «Енергоатом», про звільнення ОСОБА_1 з посади директора департаменту міжнародних програм та проектів технічної допомоги дирекції з міжнародного співробітництва у зв`язку із скороченням посади на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді директора департаменту міжнародних програм та проектів технічної допомоги дирекції з міжнародного співробітництва ДП «НАЕК «Енергоатом» із 12 серпня 2021 року.
Стягнуто з ДП «НАЕК «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 894 442,50 грн, без вирахування податків, зборів та обов`язкових платежів.
Стягнуто з ДП «НАЕК «Енергоатом» у дохід держави судовий збір у розмірі 8 944,42 грн.
Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді директора департаменту міжнародних програм та проектів технічної допомоги дирекції з міжнародного співробітництва ДП «НАЕК «Енергоатом та стягнення середнього заробітку за один місяць, без вирахування податків, зборів та обов`язкових платежів, підлягало негайному виконанню.
Постановою Київського апеляційного суду від 17 червня 2024 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , представника ОСОБА_1 - адвоката Кірічка В. В. та відповідача ДП «НАЕК «Енергоатом», правонаступником якого є АТ «НАЕК «Енергоатом», задоволено частково.
Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 березня 2023 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і в частині стягнення судового збору скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення.
Позовну вимогу ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено.
Стягнуто з АТ «НАЕК «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 1 512 522,80 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу, з утриманням із цієї суми установлених законодавством податків та зборів.
Стягнуто з АТ «НАЕК «Енергоатом» в дохід держави судовий збір у розмірі 37 813,08 грн.
В іншій частині рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 березня 2023 року залишено без змін.
Постановою Верховного суду від 15.01.2025 року касаційну скаргу Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 березня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 червня 2024 року залишити без задоволення.
Касаційні скарги ОСОБА_1 та його представника - адвоката Кірічка Віталія Вікторовича на постанову Київського апеляційного суду від 17 червня 2024 року задоволено частково.
Постанову Київського апеляційного суду від 17 червня 2024 року в частині вирішення вимоги про стягнення з Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу змінено.
Стягнуто з Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на користь ОСОБА_1 1 680 581,80 грн (один мільйон шістсот вісімдесят тисяч гривень п`ятсот вісімдесят одна гривня 80 копійок) середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
В іншій частині постанову Київського апеляційного суду від 17 червня 2024 року залишено без змін.
Касаційні скарги Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» та представника ОСОБА_1 - адвоката Кірічка Віталія Вікторовича на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 09 вересня 2024 року залишено без задоволення.
У разі затримки роботодавцем виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки (стаття 236 КЗпП України).
Сам по собі факт подальшого звільнення позивача на роботі не впливає на факт допущеної відповідачем затримки виконання судового рішення та не звільняє відповідача від відповідальності, передбаченої ст. 236 КЗпП України.
Так само і факт подання касаційної скарги не звільняє роботодавця від обов`язку негайного виконання рішення суду в частині поновлення працівника на роботі.
Виконання рішення про поновлення на роботі вважається закінченим з дня видання роботодавцем відповідного наказу про поновлення працівника на посаді.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 24.01.2019 у справі №760/9521/15-ц (провадження №61-24060св18).
Отже, обов`язок роботодавця щодо видання наказу про поновлення працівника на роботі виникає негайно після ухвалення відповідного судового рішення.
Таким чином, наявні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 березня 2023 року, а саме за період з 18.03.2023 по 19.04.2023.
Стосовно твердження відповідача про застосування ст. 233 КЗпП України, то судом встановлене наступне.
Трудовим законодавством чітко визначено строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів. Зазначені строки не перериваються і не призупиняються.
Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті (частини перша статті 233 КЗпП України).
Відмовити в позові через пропуск без поважних причин строку звернення до суду можливо лише в тому разі, коли позов є обґрунтованим. У разі безпідставності позовних вимог при пропуску строку звернення до суду в позові належить відмовити за безпідставністю позовних вимог ( постанова Верховного Суду від 08.09.2023 у справі № 593/1156/21 (провадження №61-11963св23)).
Оскільки, суд дійшов висновку про доведеність порушення права позивача у зв`язку з невиконанням відповідачем рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17 березня 2023 року, що має наслідком застосування приписів ст. 236 КЗпП України щодо стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі, де слід задовольнити позовні вимоги, питання про строк звернення до суду в даному випадку має бути вирішеним судом.
Невидання власником (уповноваженим органом) негайно після проголошення судового рішення наказу про поновлення працівника на роботі є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст. 236 КЗпП України. У цьому разі перебіг тримісячного строку звернення до суду починається з наступного дня після видачі роботодавцем зазначеного наказу незалежно від тривалості затримки його видачі.
Наказом ДП «НАЕК «Енергоатом» від 18.04.2023 № 477-к «Про поновлення на роботі ОСОБА_1 » заявника поновлено на роботі, а наказом ДП «НАЕК «Енергоатом» від 13.12.2023 № 1438-к «Про звільнення ОСОБА_1 » заявника звільнено з роботи 13.12.2023 на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України з виплатою грошової компенсації невикористаної відпустки. Про виплачені суми заявника було повідомлено у день звільнення надавши розрахунковий листок за грудень 2023 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Тобто, 13.12.2023 ОСОБА_1 дізнався про порушення своїх прав, коли отримав письмове повідомлення про нараховані та виплачені при звільненні суми.
Заява подана до суду 01.07.2025, тобто, з пропуском тримісячного строку.
Таким чином, наявні підстави для відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 у зв`язку з пропуском строку встановленого ч. 1 ст. 233 КЗпП України.
До аналогічного висновку прийшов Верховний Суд у постанові від 02.07.2025 у справі № 761/44002/23.
У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.10.2019 у справі № 522/13736/15 зазначено, що «середній заробіток за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі працівника не входить до структури заробітної плати, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника, отже строк пред`явлення до суду позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі обмежуються трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права».
За таких обставин строк звернення до суду за захистом порушеного права позивача в частині стягнення середнього заробітку період затримки у поновленні на посаді закінчився, а тому суд вважає, що у позові в цій частині необхідно відмовити, застосувавши тримісячний строк звернення до суду, передбачений ч. 1 ст. 233 КЗпП України.
Суд відхиляє посилання позивача на рішення Конституційного Суду України від 11.12.2025 № 1-р/2025 у справі № 1-7/2024(337/24), оскільки у резолютивній частині цього рішення чітко вказано про те, що частина перша статті 233 Кодексу законів про працю України в частині встановлення тримісячного строку для звернення працівника до суду про стягнення заробітної плати та інших належних працівникові виплат, визнана неконституційною.
Середній заробіток за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення суду про поновлення на роботі не відноситься до структури заробітної плати, а тому до цих правовідносин застосовується строк пред`явлення до суду позовних вимог у три місяці з дня коли особа дізналася про порушення свого права.
Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 10.10.2019 у справі № 522/13736/15 (провадження № 61-25545сво18), де зазначено, що «середній заробіток за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі працівника не входить до структури заробітної плати, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника, отже строк пред`явлення до суду позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі обмежуються трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права».
Виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до ст. 89 ЦПК України, дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 95, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 275, 279, 352-355 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», третя особа - Первинна Профспілкова організація АТ «НАЕК «Енергоатом» про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 17.03.2023 - залишити без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення буде складено протягом п`яти днів з дня його проголошення.

Суддя Андрій АНОХІН