ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/7840/25 | Головуючий у 1-й інстанції Якімець Т.І.
Провадження № 33/817/466/26 | Доповідач - Гриниха Л.Є.
Категорія - |

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2026 р. | м. Тернопіль

Суддя Тернопільського апеляційного суду Гриниха Л.Є. ознайомившись з апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Самуляка М.Ю. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 березня 2026 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто з  ОСОБА_1  у дохід держави 665,60 грн. судового збору.
В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження, вказану постанову суду скасувати і закрити провадження у справі.
Ознайомившись з апеляційною скаргою та матеріалами адміністративної справи, вважаю, що у поновленні строку на апеляційне оскарження апелянту слід відмовити, а апеляційну скаргу слід повернути апелянту, виходячи з таких міркувань.
Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.  Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
У даному випадку апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження.
Як вбачається з матеріалів справи, судовий розгляд 04 березня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності було здійснено без участі останнього, але за участі його захисника Скиби В.М..
Разом з тим апеляційна скарга подана захисником Самуляком М.Ю. тільки 27 липня 2026 року, отже скарга подана з пропуском встановленого ст. 294 КУпАП строку.
Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови, захисник вказує про неможливість звернутись із апеляційною скаргою вчасно через введення на території України правового режиму воєнного стану, а ОСОБА_1 є військовослужбовцем і не був присутній під час судового засідання.
Однак відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП України, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.130 КУпАП, не входять до переліку справ, розгляд яких здійснюються за обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
В даному випадку ОСОБА_1 був обізнаний у тому, що справа про адміністративне правопорушення щодо нього розглядається Тернопільським міськрайонним судом і залучив для свого захисту адвоката Скибу В.М..
Як вбачається з матеріалів справи, захисник Скиба В.М. був присутній під час судового засідання і йому було відомо зміст та суть прийнятого рішення, роз`яснено порядок та строки апеляційного оскарження постанови.
При цьому, строк на апеляційне оскарження розпочинається саме із дня проголошення рішення суду, а не з моменту отримання копії постанови і незалежно від того, коли такий факт мав місце.
В подальшому захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Скиба В.М. не подавав апеляційну скаргу на вказане рішення судді і таке набрало законної сили.
Крім того зі змісту ч.2 ст.294 КУпАП випливає, що особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності і адвокат (захисник) є самостійними суб`єктами звернення до суду апеляційної інстанції для оскарження постанови суду.
Так, з матеріалів провадження слідує, що на підтвердження своїх повноважень на представництво інтересів ОСОБА_1 в цій справі адвокат Самуляк М.Ю. до апеляційної скарги додав ордер від 16 червня 2026 року, виданий на підставі договору про надання правової допомоги 16 червня 2026 року (а.с.53-55).
Водночас з моменту отримання процесуальних повноважень у цій справі, а саме з 16 червня 2026 року, адвокат Самуляк М.Ю. не звертався із апеляційною скаргою протягом визначеного 10-денного строку на оскарження, а подав таку тільки 27 липня 2026 року.
Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді, апелянт вказує, що очікував на відповідь із військової частини щодо проходження військової служби ОСОБА_1 , що надійшла тільки 23 липня 2026 року, що не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження, а інших поважних причин апелянтом не наведено.
До того ж вказана обставина не свідчить про неможливість узгодження адвокатом Самуляком М.Ю. правової позиції із підзахисним ОСОБА_1 , оскільки з метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії.
Разом з тим поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Крім того, учасники справи повинні добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Таким чином не наведено і в матеріалах справи відсутні відомості, які б свідчили про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду та які б перешкоджали апелянту звернутись з апеляційною скаргою в межах відведеного десятиденного строку.
Слід зазначати, що ЄСПЛ в своїх рішеннях неодноразово порушував питання про те, що суд не може безпідставно поновлювати процесуальні строки.
Так в рішенні ЄСПЛ «Пономарьов проти України» Суд визначив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, однак такі повноваження не є необмеженими.
В рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» Судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків Судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст. 6 Конвенції ООН «Про захист прав людини та основоположних свобод».
Тому, зважаючи на доводи захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Самуляка М.Ю. як на обставини пропуску процесуального строку та мотиви, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі, обґрунтовуючи поважність причин, вважаю, що визнати їх такими немає підстав. 

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, - 

П О С Т А Н О В И Л А :

У задоволенні клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Самуляка М.Ю. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 березня 2026 року — відмовити.
Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 -Самуляка М.Ю. на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 березня 2026 року повернути апелянту.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя