Справа №278/2807/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2026 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 , 
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , 
прокурора ОСОБА_3 , 
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Житомирського районного суду Житомирської області кримінальне провадження № 12026065610000109 від 15.05.2026 за обвинуваченням 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тепениця Коростенського району Житомирської області, громадянина України, який на утриманні має неповнолітню дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , одружений, має інвалідність III групи (загальне захворювання), працює машиністом екскаватора у ТОВ «Ультранет груп», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, 
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Житомирського районного суду Житомирської області перебуває вище вказане кримінальне провадження, з якого вбачається наступне.
20.12.2016 у точно невстановлений органом дізнання час, у ОСОБА_4 , який перебував за місцем свого проживання у АДРЕСА_2 , виник протиправний умисел, направлений на підробку офіційного документа, а саме - посвідчення тракториста-машиніста. Реалізуючи свій протиправний умисел, перебуваючи за місцем проживання, ОСОБА_4 у мережі інтернет знайшов бланк, зовні схожий на посвідчення тракториста-машиніста, та за допомогою знакодрукуючого пристрою марки «Хегох Phaser» невстановленої моделі, з електрофотографічним способом друку, на папері роздрукував бланк посвідчення тракториста-машиніста, попередньо вніс до нього свої анкетні дані, фотографію і відтиск печатки, серійний номер НОМЕР_1 , а також дату видачі посвідчення - 22.12.2016, орган, що видав - Державна інспекція сільського господарства в Житомирській області, категорії транспортних засобів, якими дозволено керування - «А1», «А2», «В1», «С», «D1», «F1», тим самим вчинивши підроблення посвідчення, з метою подальшого використання та створення видимості наявності у нього права керування транспортними засобами відповідної категорії, яке у подальшому зберігав при собі.
У подальшому, 15.05.2026 близько 16 год 20 хв ОСОБА_4 , будучи учасником дорожнього руху в якості водія транспортного засобу - траншеєкопача марки «VERMEER V8550A», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по асфальтованій дорозі поряд з будинком № 9 по вул. Культосвітній у с. Миролюбівка Житомирського району, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при зупинці, чим порушив п. 9.2.«б» Правил дорожнього руху України - порушення попереджувальних сигналів перед перестроюванням, поворотом, розворотом, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП. У подальшому, в тому ж місці і у той же час, на законну вимогу працівників поліції пред`явити документ, що надає право керування вказаним транспортним засобом, ОСОБА_4 пред`явив підроблене посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , чим умисно використав завідомо підроблений документ на підтвердження права законності керування вказаним транспортним засобом.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у підробленні офіційного документу та у використанні завідомо підробленого офіційного документу, ОСОБА_4 вчинив кримінальні проступки, передбачені ч.ч. 1 та 4 ст. 358 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений щиро розкаявся, свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю та показав, що дійсно вчинив дані кримінальні правопорушення у час, місці та за обставин, зазначених у обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства. Не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Погодився із думкою прокурора щодо призначення міри покарання, клопотав про звільнення його від покарання, призначеного за ч. 1 ст. 358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття провадження у даній частині.
У зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового провадження наслідки застосування даної статті КПК України.
Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1 та 4 ст. 358 КК України, підтверджується наданими у судовому засіданні показаннями самого обвинуваченого, який свою вину визнав повністю, щиро розкаявся і пояснив, що дійсно мали місце обставини, зазначені в обвинувальному акті, а також зібраними на нього характеризуючими матеріалами.
За таких обставин, враховуючи показання обвинуваченого, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень доведеною та кваліфікує його умисні дії за ч ч.ч. 1 та 4 ст. 358 КК України як умисні дії, які виразилися у підробленні офіційного документу та у використанні завідомо підробленого офіційного документу
Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставини, які обтяжують покарання, відсутні.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами і не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Так, суд, враховує, що обвинувачений вчинив кримінальні проступки, раніше не судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, щиро розкаюється, вину у скоєному визнає у повному обсязі, має позитивну характеристику за місцем проживання, який на утриманні має неповнолітню дитину - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , одружений, має інвалідність III групи (загальне захворювання). Відтак, судом встановлено пом`якшуючі обставини під час судового розгляду та відсутність обтяжуючих обставин.
У зв`язку з чим суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та призначає останньому міру покарання у межах санкцій статті.
На переконання суду, саме таке покарання, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, адже відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи і не завдаватиме фізичних страждань та не принижуватиме людську гідність.
Водночас, відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України, є кримінальним проступком.
Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання у виді обмеження волі.
Також суд враховує, що у вказаний період обвинувачений не перебував у розшуку та не притягувався до кримінальної відповідальності.
Таким чином, на момент постановлення судом рішення, сплинув трирічний строк, відповідно закінчились і визначені ст. 49 КК України строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.358 КК України.
Згідно ч. 5 ст. 74 КК України особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 374 КПК України якщо обвинувачений визнається винним, але звільняється від відбування покарання, суд зазначає про це у резолютивній частині вироку.
Виходячи з наведеного, та враховуючи клопотання обвинуваченого, щодо якого прокурор не заперечував, суд вважає, що обвинувачений підлягає звільненню від призначеного судом покарання за ч. 1 ст. 358 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України.
Кримінальним правопорушенням шкоди не завдано. Цивільний позов не заявлявся.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати суд вважає за доцільне стягнути з обвинуваченого.
Пропонована винагорода викривачу у кримінальному провадженні відсутня.
Арешти, накладені в межах кримінального провадження, підлягають скасуванню.
Запобіжний захід не обирався та відсутні підстави для його обрання.
Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 374 КПК України, - 
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4  визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Звільнити  ОСОБА_4  від покарання, призначеного за ч. 1 ст. 358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України.
ОСОБА_4  визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 гривень.
Запобіжний захід до вступу вироку у законну силу суд не обирає.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 21.05.2026 у справі №295/8486/26, - скасувати.
Речові докази, а саме: посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_3 , один DVD-R диск для збереження інформації (даних) у цифровому вигляді, з відеозаписом подій, а саме: пред`явлення ОСОБА_4 посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , яке має ознаки підробки, працівникам поліції близько 13 години 06.05.2026 за адресою: АДРЕСА_3 - залишити у матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з  ОСОБА_4  на користь держави 3850,88 гривень процесуальних витрат за проведення експертиз.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Головуюча суддя ОСОБА_1