Справа № 297/373/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2026 року м. Берегове 
Берегівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ГАЛ Л. Л., за участю секретаря Ковтонюка Я.В., перекладача Баратей А.І., позивача ОСОБА_1 , представника позивача за ордером – адвоката Герич А.Й., представника позивача за ордером – адвоката Гладченко І.С., яка брала участь в режимі відеоконференції, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача – орган опіки та піклування Берегівської міської ради Закарпатської області, про позбавлення батьківських прав,
встановив:
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні позивача – орган опіки та піклування Берегівської міської ради Закарпатської області, про позбавлення батьківських прав, а саме просить позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позов мотивовано тим, що сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Позивач та відповідач перебували у шлюбі, який зареєстрований 19 серпня 2006 року виконавчим комітетом Чомської сільської ради Берегівського району Закарпатської області, актовий запис № 3. 
Рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 02.04.2024 року шлюб розірваний. 
Позивач та неповнолітня донька зареєстровані за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Неповнолітня донька проживає разом з позивачем та знаходиться на повному його матеріальному забезпеченні та утриманні, він виховує та утримує доньку, піклується про її матеріальне забезпечення, належне виховання, здобуття освіти, надання медичної допомоги за необхідності, задоволення матеріальних потреб дитини, харчування, забезпечення одягом, підручниками, канцелярськими приладами, художньою літературою, організацією позашкільного дозвілля. 
Відповідач разом з донькою та колишнім чоловіком не проживає, участі у вихованні доньки не бере, проживає в Угорщині, хоча і є громадянкою України, життям неповнолітньої доньки не цікавиться. 
Рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 27.11.2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - орган опіки та піклування Берегівської міської ради, про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відмовлено. 
Після ухвалення судом рішення та набрання ним законної сили відповідач не змінила свого відношення до участі у вихованні неповнолітньої доньки, належних висновків не зробила та тривалий час ухиляється від виконання обов`язків щодо виховання доньки.
Таким чином, з 2023 року, а також і після ухвалення рішення суду від 27.11.2024 року відповідач у справі не бере участі у вихованні, утриманні доньки, не проживає разом з донькою, що свідчить про довготривалий характер поведінки відповідача. 
Рішенням Берегівського районний суд Закарпатської області від 15.09.2025 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів її доходів щомісячно, однак не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду з 14.08.2025 року і до досягнення донькою повноліття. 
На виконання рішення суду мати неповнолітньої доньки сплачує аліменти. 
Поведінка відповідача є такою, що свідчить про невиконання матір`ю дитини своїх обов`язків по відношенню до дитини. 
Виїхавши за кордон, відповідачем свідомо обрано такі життєві умови, за якими її участь вихованні доньки є мінімальною та недостатньою, що в свою чергу свідчить про її ухилення від виконання батьківських обов`язків. При цьому відповідач мала усвідомлювати, що не зможе піклуватись про фізичний і духовний розвиток доньки, її навчання, підготовку до самостійного життя.
Позивач ОСОБА_1 працює, має стабільний заробіток, що дозволяє йому забезпечити достойний рівень життя себе та неповнолітньої доньки, її фізичний, розумовий розвиток, здобуття якісної освіти, надання необхідної медичної допомоги, позашкільного дозвілля дитини, організації відпочинку, що підтверджується чеками. Шкідливих звичок не має, користується авторитетом у знайомих та на роботі. Бажає надати дитині освіту, створити у її житті добробут. Між позивачем та неповнолітньою донькою склались теплі стосунки, взаєморозуміння, любов, позивач турбується про доньку, яка з повагою та любов`ю відноситься до батька. 
Також позивач сумлінно ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків, організовує навчання, купує одяг, взуття, книги, канцелярські товари, все необхідне для задоволення потреб дитини. 
За місцем проживання позивача ОСОБА_1 та доньки ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , позивачем було створено всі умови для проживання та розвитку дитини, донька має окрему кімнату, яка облаштована всім необхідним для її навчання та відпочинку. 
Всі питання щодо утримання дитини, здобуття нею освіти, медичного обслуговування та в разі необхідності, лікування його доньки, завжди вирішує саме він та відвідує сімейного лікаря з дитиною за необхідності. 
Неповнолітня донька позивача позитивно характеризується за місцем навчання, має достатній та високий рівень результатів, гарно засвоює знання, достатньо самоорганізована, врівноважена, вихована, добра, активна, емоційна. 
Батько дитини відвідує батьківські збори, цікавиться шкільним життям, вирішує поточні проблеми. 
Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 19.02.2026 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження (а.с. 46-47).
Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 19.02.2026 року від органу опіки та піклування виконавчого комітету Берегівської міської ради витребувано письмовий висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 49).
28 травня 2026 року судом отримано висновок від органу опіки та піклування виконавчого комітету Берегівської міської ради (а.с. 113-114).
Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 28.05.2026 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті (а.с. 129-131).
Позивач ОСОБА_1 у вступному слові підтримав позовні вимоги та пояснив, що у 2023 році його сімейні відносини з дружиною погіршилися, після чого вона виїхала до Угорщини. Донька ОСОБА_4 відмовилася їхати з матір`ю, висловила незгоду з її вчинком та заявила про бажання проживати з батьком. У квітні 2024 року шлюб між сторонами було розірвано, після чого відповідачка не бере участі у вихованні доньки та не займається вирішенням питань, пов`язаних із її життям. Неповнолітня проживає з позивачем, який повністю забезпечує її утримання та виховання. Відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.
Представник позивача – адвокат Гладченко І.С. підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Вона зазначила, що позивач усвідомлює крайність заходу у вигляді позбавлення відповідача батьківських прав, однак необхідність його застосування підтверджується наданими доказами та фактичними обставинами життя.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про розгляд справи була належним чином повідомлена та відзив на позовну заяву не подала. У надісланій на адресу суду заяві позовні вимоги визнала та просила розглянути справу без її участі (а.с. 69).
Представник третьої особи органу опіки і піклування виконавчого комітету Берегівської міської ради у судове засідання також не з`явилася, подала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі (а.с. 115).
Заслухавши вступні слова позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Встановлено, що у сторін є неповнолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 29).
Рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 02.04.2024 року шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 було розірвано (а.с. 15-16).
Згідно з актом встановлення факту спільного проживання від 19.02.2026 року №43, складеним старостою Гечанського старостинського округу, встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом із батьком ОСОБА_5 та неповнолітньою донькою ОСОБА_3 . Зазначений акт підтверджує фактичне спільне проживання позивача з донькою та здійснення ним її виховання (а.с. 56).
Відповідно до характеристики, виданої старостою Гечанського старостинського округу, ОСОБА_1 позитивно характеризується за місцем проживання, сумлінно виконує свої батьківські обов`язки, самостійно виховує та утримує доньку, забезпечує її належними умовами проживання, навчання, медичного обслуговування та організовує її дозвілля. При цьому у характеристиці зазначено, що мати дитини ОСОБА_2 з 30 жовтня 2023 року за місцем проживання не проживає, участі у вихованні доньки не бере та фактично самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків (а.с. 58).
Також довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб підтверджується, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані лише позивач, його батько та неповнолітня донька, що узгоджується з іншими матеріалами справи та свідчить про постійне проживання дитини разом із батьком (а.с. 59).
Судом також встановлено, що рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від 27.11.2024 року у задоволенні позову про позбавлення відповідача батьківських прав було відмовлено (а.с. 118-123). Однак після ухвалення зазначеного рішення, як убачається з поданих позивачем доказів, відповідач своєї поведінки не змінила, жодних заходів щодо налагодження стосунків із донькою не вжила та участі у її вихованні не розпочала.
Відповідач ОСОБА_2 проживає на території Угорщини, із донькою фактично не спілкується, її навчанням, станом здоров`я, моральним та духовним розвитком не цікавиться, не бере участі у вирішенні питань її виховання, що свідчить про свідоме ухилення від виконання батьківських обов`язків.
Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Берегівської міської ради Закарпатської області № 1899/03-17 від 27.05.2026 року, з метою повного та всебічного забезпечення прав і законних інтересів дитини орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав стосовно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 113-114).
Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати їх до самостійного життя.
Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Згідно зі ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідно до ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні й остаточні правові наслідки (втрата прав, заснованих на спорідненості) як для батька (матері), так і для дитини.
Згідно з шостим принципом декларації ООН прав дитини від 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. 
Статтею дев`ятою Конвенції ООН про права дитини 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї.
Згідно з правовим положенням, викладеному у третьому розділі Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. 
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
З роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.п. 15, 16 постанови № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_2 протягом тривалого часу, а саме вже два роки, свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не бере участі у вихованні доньки, не проявляє інтересу до її життя та після ухвалення попереднього судового рішення жодних заходів для зміни своєї поведінки не вжила.
Водночас матеріали справи свідчать, що позивач ОСОБА_1 забезпечив дитині належні умови проживання, навчання та розвитку, користується позитивною характеристикою, сумлінно виконує свої обов`язки батька, а неповнолітня проживає з ним у стабільному сімейному середовищі.
З огляду на викладене, беручи до уваги принцип забезпечення найкращих інтересів дитини, висновок органу опіки та піклування, суд доходить висновку, що позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 150, 164, 165, 166 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», Конвенцією ООН про права дитини, суд,
вирішив:
Позов ОСОБА_1 , мешканця АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , до ОСОБА_2 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні – позивача орган опіки та піклування Берегівської міської ради Закарпатської області, розташований за адресою: м. Берегове, вул. Б. Хмельницького, 7, код ЄДРПОУ 04053683, про позбавлення батьківських прав – задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду – якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. 

Суддя: | | Лайош ГАЛ