Справа № 357/6986/26
Провадження № 2/357/5793/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
( ЗАОЧНЕ )
15 вересня 2026 року місто Біла Церква
Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді – Бондаренко О. В., за участю секретаря судового засідання – Шлейко О.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду № 3 цивільну справу за позовом Комунального підприємства Білоцерківської міської ради житлово – експлуатаційна контора № 7 до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В :
28.04.2026 представник позивача, начальник КПБМР ЖЕК№ 7 Балас Юрій Миколайович, звернувся до суду з даною позовною заявою мотивуючи тим, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 . 02.12.2011 між ІНФОРМАЦІЯ_1 № 7 та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, який діяв до 01.09.2021. Відповідно до п.5 даного Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць, а платежі вносяться не пізніше ніж до 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. 21.07.2021 між співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 та КПБМР ЖЕК№ 7 був укладений Договір № 30 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, який набрав чинності з 01.08.2021. Відповідно до п.11 Договору № 30, розрахунковим періодом є календарний місяць, плата за послугу з управління нараховується щомісяця управителем та вноситься кожним співвласником на розрахунковий рахунок управителя не пізніше 25 числа місця, наступного за розрахунковим. Відповідач не виконувала належним чином та у повному обсязі своїх обов`язків щодо сплати коштів за надані послуги, тому за період з 01.04.2018 до 01.03.2026 утворилася заборгованість у розмірі 16889,15 грн. У добровільному порядку відповідач заборгованість не сплачує, тому просив у судовому порядку стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради житлово – експлуатаційна контора № 7 заборгованість за надані послуги з управління багатоквартирним будинком у розмірі 16889,15 грн та судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3328,00 грн.
04.05.2026 судом отримано відповідь на запит з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області, згідно із ч. 6 ст. 187 ЦПК України, щодо реєстрації місця проживання відповідача.
05.05.2025 судом постановлено ухвалу, якою прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 09.07.2026 – 14:30.
09.07.2026 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про відкладення засідання на 15.09.2026 - 12:30, у зв`язку із першою неявкою відповідача у судове засідання.
15.09.2026 судом постановлено ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про заочний розгляд справи, згідно ч. 4 ст. 223, ст.280-281 ЦПК України.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце засідання повідомлений належним чином, 09.07.2026 представник позивача за довіреністю – Прохацька Тетяна Олександрівна подала до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника КПБМР ЖЕК№ 7, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач – ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила, відзив на позов та заяви з процесуальних питань до суду не подала.
За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за умов неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини, спірні правовідносини, з посиланням на докази та норми права.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).
Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Встановлено, що відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , з 01 жовтня 2002 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , з 07 квітня 2006 року являється власником квартири АДРЕСА_1 , на підставі Договору дарування № 2-1820, посвідченого Другою Білоцерківською державною нотаріальною конторою, що підтверджено відповіддю на запит з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області від 07.05.2026 та Інформаційною довідкою з Державного реєстру права власності на нерухоме майно від 19.03.2026.
02.12.2011 між Комунального підприємства Білоцерківської міської ради житлово – експлуатаційна контора № 7 (далі - КПБМР ЖЕК№ 7) та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, згідно із п.5 якого, розрахунковим періодом сплати коштів за спожиті послуги є календарний місяць, а платежі вносяться не пізніше ніж до 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, плата вноситься на розрахунковий рахунок КПБМР ЖЕК№ 7 через банківські установи, які здійснюють прийом платежів на користь ЖЕК№ 7, а згідно із п.п.1 п.11 – споживач зобов`язаний оплачувати послугу у встановлений договором строк.
21.07.2021 між співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 та КПБМР ЖЕК№ 7 був укладений Договір № 30 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (далі – Договір № 30).
Згідно із п.1 Договору № 30, управитель зобов`язується надавати співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, а співвласники зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління, згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору.
Згідно із п.10 Договору № 30, ціна послуги з управління становить 5,8068 грн на місяць за 1 кв.м. загальної площі житлового або нежитлового приміщення у будинку, а згідно п. 41 цього договору, управитель має право в односторонньому порядку змінити ціну послуги з управління у разі збільшення вартості послуги з постачання та/або розподілу електричної енергії, розміру мінімальної заробітної плати та/або прожиткового мінімуму, розміру та /або зміни нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Відповідно до п.11 Договору № 30, розрахунковим періодом є календарний місяць, плата за послугу з управління нараховується щомісяця управителем та вноситься кожним співвласником на розрахунковий рахунок управителя не пізніше 25 числа місця, наступного за розрахунковим.
З довідки по оборотах особового рахунку № НОМЕР_2 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , вбачається, що відповідачем сплачувалися кошти за надані послуги з утримання будинку, однак не у повному обсязі, тому за період з 01.04.2018 до 01.03.2026 утворилася заборгованість у розмірі 16889,15 грн.
При вирішенні спору суд виходить з наступного.
За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків ( ст. 11 ЦК України).
Згідно ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України).
Отже, ст. 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який полягає у визначенні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договір або утримуватися від його укладання, а також визначати його зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості.
Згідно ч.1 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторонами в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно ч. 1 ст. 902 ЦК України, виконавець повинен надати послугу особисто.
Відповідно до ч.1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Отже, виходячи з аналізу вищевказаних положень закону, особливістю договорів про надання послуг є нематеріальний характер об`єкта договору, за яким продається не результат, а дії, які до нього призводять. Основним критерієм договору про надання послуг є корисний ефект від послуги, який полягає в самому процесі її надання. Договір про надання послуг є двостороннім: обов`язок виконавця надати послугу кореспондується з обов`язком замовника її оплатити. Договір про надання послуг є консенсуальним – вважається укладеним з моменту, коли сторони досягли згоди з усіх істотних умов. Послуги нерозривно пов`язані з особистістю виконавця. Останній зобов`язаний надати послугу особисто, тобто без залучення посередників. Якщо в договорі про надання послуг передбачена оплата, вона повинна бути здійснена в розмірі, строки та в порядку, встановленому договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»(№2189-VIII від 09.11.2017) предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.
Відповідно до п. 2, 5, 13 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (№2189-VIII від 09.11.2017) виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VІІІ від 09.11.2017, ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.
У відповідності до ч.1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VІІІ від 09.11.2017, споживач здійснює оплату за спожиті житлово - комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та /або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Отже, згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
За змістом ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники зобов`язані: 1) забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; 2) забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; 3) використовувати спільне майно багатоквартирного будинку за призначенням; 4) додержуватися вимог правил утримання багатоквартирного будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; 5) виконувати рішення зборів співвласників; 6) забезпечувати додержання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; 7) відшкодовувати збитки, завдані майну інших співвласників та спільному майну багатоквартирного будинку; 8) додержуватися чистоти в місцях загального користування і тиші згідно з вимогами законодавства; 9) забезпечувати поточний огляд і періодичне обстеження прийнятого в експлуатацію в установленому законодавством порядку багатоквартирного будинку протягом усього життєвого циклу будинку та нести відповідальність за неналежну експлуатацію згідно із законом; 10) своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.
Ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» унормовано, що кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.
Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).
Відповідно до ч.1, ч.2 ч.5 ст. 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за рішенням зборів співвласників (загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) і згодою управителя та зазначається у договорі з управителем. Якщо зборами співвласників прийнято рішення про укладення договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, такий договір (зміни до нього) підписується співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками.
Відповідно до п. 1 ч. 1, ч.2 ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» витрати на управління багатоквартирним будинком включають витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку. Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат.
Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Позивачем доведено факт договірних відносин з відповідачем, надання послуг з утримання та обслуговування багатоквартирного будинку та прибудинкової території із зазначенням ціни послуг, кошторису витрат, проведених робіт по будинку, а також порушення відповідачем умов договорів.
Відповідач відзив на позов у спростування доводів позивача, які б у своїй сукупності дали змогу суду дійти висновку про відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування, до суду не подала.
Даючи оцінку встановленим обставинам та поданим позивачем доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.
Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при поданні даного позову було сплачено судовий збір у розмірі 3328,00 грн, тому дані витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.11, 322, 382, 509, 525, 526, 610, 625, 626, 627, 638, 901, 902, 903 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VІІІ від 09.11.2017, Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», ст. 4, 12, 13, 76 - 81, 141, 223, 258 -259, 265, 268, 274-279, 280-284, 354 - 355 ЦПК України, суд 
У Х В А Л И В :
Позовну заяву задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради житлово – експлуатаційна контора № 7 заборгованість за надані послуги за період з 01.04.2018 до 01.03.2026 у розмірі 16889,15 грн (шістнадцять тисяч вісімсот вісімдесят дев`ять гривень 15 копійок).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Білоцерківської міської ради житлово – експлуатаційна контора № 7 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3328,00 грн (три тисячі триста двадцять вісім гривень 00 копійок).
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення. Учасник справи, якому повний текст рішення не був вручений у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. 
Заочне рішення може бути переглянуте Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач - Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради житлово – експлуатаційна контора № 7, ЄДРПОУ: 30664897, місцезнаходження: проспект Незалежності, будинок 34, місто Біла Церква, Київська область, 09108.
Відповідач - ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 .
Рішення складено 15.09.2026. 
Суддя: | О. В. Бондаренко