707/2715/26 
2/707/2035/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
09 вересня 2026 року м. Черкаси
Черкаський районний суд Черкаської області
у складі головуючого судді Тептюка Є.П.,
за участю секретаря Максименко М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача:
ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Черкаського районного суду Черкаської області через свого представника – Какун А.С. з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у зв`язку із невиконанням грошових зобов`язань за кредитним договором № 8853954 від 21.11.2025 року на загальну суму 25 954,00 грн, яка складається з наступного: 7 000,00 грн - заборгованість по кредиту; 0,00 грн – заборгованість по відсоткам; 756,00 грн – сума заборгованості по комісії за надання кредиту; 9 198,00 грн – сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту; 9 000,00 грн – сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня). Також позивач просить стягнути понесені судові витрати, що складаються із судового збору в розмірі 2 662,40 грн.
Свої позовні вимоги мотивувало тим, що 21.11.2025 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» було укладено договір № 8853954 про надання споживчого кредиту, щодо надання останньому кредиту в розмірі 7 000,00 гривень, шляхом підписання договору електронним підписом.
24 квітня 2026 р. між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»укладено Договір факторингу № 24042026, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників, зокрема і до відповідача.
Представник позивача в прохальній частині просив справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.
Стислий виклад відзиву:
Відповідач не заперечує факту укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів. Водночас з позовними вимогами у заявленому розмірі (25 954 грн) Відповідач не погоджується в повному обсязі, оскільки вважає окремі складові заборгованості (комісію за обслуговування кредиту та неустойку) такими, що потребують судової перевірки на відповідність вимогам законодавства.
Позивач не довів належними доказами законність кожної із зазначених складових. Сам по собі факт існування кредитного договору не означає автоматичного виникнення у Позивача права на стягнення будь-яких сум, зазначених у його власному розрахунку. На думку відповідача, значна частина заявленої до стягнення суми складається саме з комісій та штрафних санкцій, законність яких є предметом окремої судової оцінки та не може вважатися доведеною лише через їх включення до договору чи розрахунку позивача. Таким чином, Позивач не довів усіх юридично значущих обставин, необхідних для задоволення позову.
Підставою звернення Позивача до суду є договір факторингу, за яким, за твердженням Позивача, до нього перейшло право вимоги за кредитним договором.Сам факт існування договору факторингу ще не підтверджує правомірності стягнення саме тих сум, які заявлені у позові. Позивач повинен довести: що право вимоги саме за договором № 8853954 було передано; що були передані саме ті складові заборгованості, які заявлені у позові; що розмір вимоги відповідає розміру, який існував на момент відступлення права вимоги.
Крім того, Позивач повинен довести безперервність переходу права вимоги та належність усіх документів, що підтверджують таке правонаступництво. Крім того, Позивач повинен довести, що саме той кредитний договір, копію якого подано до суду, був предметом відступлення права вимоги за договором факторингу. Подані до матеріалів справи витяги з реєстру боржників самі по собі не підтверджують зміст переданих прав та не дають можливості перевірити, чи були передані всі заявлені до стягнення складові заборгованості.
Відповідач вважає, що вимоги про стягнення комісії за надання кредиту та комісії за його обслуговування є необґрунтованими, не підтвердженими належними та допустимими доказами та не підлягають задоволенню. У разі, якщо суд дійде висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, Відповідач просить відмовити у стягненні комісій, а щодо штрафних санкцій — застосувати положення частини третьої статті 551 ЦК України та істотно зменшити їх розмір.
Стислий виклад відповіді на відзив:
ТОВ «ФК «ЄАПБ» детально ознайомившись з відзивом Відповідача, вважає його безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Враховуючи положення пункту 6 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону про споживче кредитування не застосовуються до договорів споживчого кредиту, які укладатимуться після спливу тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом № 3498-IX. Тобто, на підставі змін, за договорами укладеними з 24.01.24 року, кредиторам дозволено здійснювати нарахування неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання зобов`язань. Враховуючи те, що Договір позики був укладений після набрання чинності Закону No 3498-IX, заборгованість по зазначеним договорам була нарахована Первісним кредитором згідно вимог чинного законодавства.
Вся інформація та умови надання споживчого кредиту були доведені до відома Позичальника безоплатно, що підтверджується змістом підписаного ним кредитного договору, згідно з яким підписання свідчить про те, що Відповідач з всіма Умовами ознайомлений та погоджується, перед підписанням повідомлено у встановленій законом формі про всі істотні умови договору.
Інформація надана Первісним кредитором з дотриманням всіх вимог законодавства, викладена їх в чіткій, зрозумілій та доступній формі, при цьому саме Відповідач ініціював укладення такого договору, оформивши заявку на сайті Первісного кредитора. Отже, підписавши договір, Відповідач посвідчив свою обізнаність та згоду з його умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено в формі, встановленій законом, та він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, а саме отримання кредитних коштів позичальником, що і було здійснено сторонами. Відповідач з власної ініціативи звернувся за отриманням кредиту до вільно обраної ним фінансової установи, отримавши від останньої всю передбачену законодавством інформацію перед укладанням договору. Доводи ОСОБА_1 щодо нібито порушенні первісним кредитором норми законодавства зводяться виключно до цитування статей та власних припущень без жодної аргументації та відсутності доказової бази. Посилаючись на вищевикладені факти, враховуючи повну цивільну дієздатність відповідача, відсутність жодних підтверджень доводам позичальника, позиція є неаргументованою та невмотивованою.
Стислий виклад заперечення на відповідь на відзив:
Відповідач, детально ознайомившись із текстом Відповіді на відзив, вважає викладені в ній аргументи Позивача неспроможними, такими, що повністю суперечать нормам матеріального та процесуального права, а також сталій практиці Верховного Суду. Вказаний процесуальний документ Позивача є спробою змістити фокус уваги суду від факту відсутності належної доказової бази в матеріалах справи.
Перш за все, Відповідач звертає увагу суду на те, що подана Позивачем «Відповідь на відзив» за своїм змістом на 80% є текстуальним дублюванням (копіюванням) первинної позовної заяви. Замість надання чітких відповідей на поставлені у відзиві правові питання, обґрунтування розрахунків та надання первинних документів, Позивач повторно вдався до цитування загальних норм Цивільного кодексу України про свободу договору, презумпцію правомірності правочину та обов`язковість виконання зобов`язань.
У своїй Відповіді на відзив Позивач присвячує значний обсяг тексту (сторінки 2–8) доказуванню того, що кредитний договір № 8853954 був укладений в електронній формі, підписаний за допомогою одноразового ідентифікатора (SMS-коду) та має юридичну силу письмового документа. Об`єктом спору є не факт укладення договору, а законність нарахування окремих його складових (комісій та штрафів) та відсутність доказів їх фактичного існування у заявленому розмірі. Отже, спроби Позивача довести те, що Відповідач і так визнає, є процесуальною маніпуляцією.
Відповідач не зобов`язаний збирати докази замість Позивача на підтвердження його ж позовних вимог. Позивач не надав належного алгоритму нарахування заборгованості, обмежившись лише підсумковими сумами, що унеможливлює перевірку розрахунку судом.
Відповідач наголошує, що наявність законодавчого дозволу фінансовим установам передбачати у договорах штрафні санкції жодним чином не нівелює дію загальних засад цивільного права (справедливість, добросовісність, розумність — ст. 3 ЦК України) та дискреційних повноважень суду. Позивач вимагає стягнути штраф у розмірі 9 000 грн, тоді як сума отриманого кредиту становила 7 000 грн. Тобто розмір штрафу є явно неспівмірним із наслідками порушення зобов`язання і перевищує саме тіло кредиту. Позивач у своїй Відповіді на відзив не надав жодного обґрунтування, чому штраф встановлено саме у такому каральному розмірі та які реальні збитки (окрім неотриманого прибутку) понесла компанія.
Позивач стверджує, що умови про комісію за надання кредиту та його обслуговування були чітко визначені в договорі, інформація була доведена до Відповідача через Паспорт споживчого кредиту, а оскільки Відповідач не оспорював договір, ці умови є обов`язковими до виконання. Заперечення Відповідача: дане твердження Позивача повністю суперечить чинному законодавству про захист прав споживачів та актуальній судовій практиці Верховного Суду, яку Позивач у своїй Відповіді свідомо проігнорував. Сама по собі наявність пункту про комісію в договорі приєднання не робить його законним.
Подана Позивачем «Відповідь на відзив» не містить жодних нових доказів чи спростувань правової позиції Відповідача, а є лише дублюванням тексту позову. Ключові питання правомірності розрахунку заборгованості, підстав нарахування комісій та доказів надання супутніх послуг так і залишилися без належного документального підтвердження з боку ТОВ «ФК «ЄАПБ».
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі:
25.06.2026 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
29.06.2026 року через Електронний суд від відповідача надійшли відзив та клопотання про витребування доказів.
29.06.2026 року через Електронний суд від представника позивача надійшла відповідь на відзив.
01.07.2026 року через Електронний суд від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив.
Встановлені судом обставини:
На підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, судом встановлено наступне.
21.11.2025 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» було укладено договір № 8853954 про надання споживчого кредиту.
Кредитний договір укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника за допомогою використання позичальником одноразового ідентифікатора 728223 і був надісланий на номер телефону відповідача, який був введений останнім. Чим відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами правил надання коштів у позику. 
Сторони узгодили наступні умови позики: тип кредиту – кредит; сума кредиту – 7 000,00 грн; строк кредиту – 360 днів строк кредиту з 21.11.2025 року;
Комісія за надання кредиту - 756.00 грн, яка нараховується за ставкою 10.80 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Якщо згідно Графіку платежів комісія за надання кредиту підлягає сплаті частинами, сума комісії може складати менш ніж 10.80 % від суми кредиту, якщо внаслідок поділу цієї суми на кількість розрахункових періодів/кількість платежів згідно графіку платежів, утворюється не ціле число (дріб). В такому разі дріб округлюється до цілого числа в меншу сторону. Комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) (за весь строк кредитування) - 22484.00 грн., що нараховується за ставкою 14.60 % від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (крім останнього періоду), що встановлені Графіком платежів, який є додатком №1 до цього Договору. Проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів, нараховуються за ставкою 0.0010 відсотків річних на фактичну заборгованість за кредитом. 1.5.4. Проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 0.0010 відсотків річних від фактичного залишку кредиту починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів.
Орієнтовна загальна вартість кредиту – 30 240, 00 грн; Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Графіку платежів, що є додатком № 1 до договору.
Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_1 .
У разі прострочення Позичальником зобов`язань з повернення кредиту (частини кредиту згідно Графіку платежів) та/або сплати процентів за його користування та/або комісій та/або інших платежів згідно з умовами цього Договору та Графіку платежів, Позичальник зобов`язаний сплатити на користь Кредитодавця штраф у розмірі 1000 гривень за кожний випадок порушення (невиконання або неналежного виконання) зобов`язання зі сплати платежів у визначені Графіком платежів дати платежів, якщо порушення відповідної дати платежу триває більш ніж 2 днів.
Підтвердженням добровільного укладення відповідачем даного договору підтверджує Анкета-заява на кредит № 8853954 позичальника від 21.11.2025 року, що заповнена відповідачем.
Відповідно до розрахунку заборгованості та платіжного доручення № 166721193 від 21.11.2025 року про перерахування коштів на карту № НОМЕР_1 , товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в розмірі 7 000,00 грн та у строк визначеними умовами кредитного договору. 
У своєму відзиві відповідач не заперечує факту укладення договору та отримання ним кредитних коштів.
Проте відповідач не виконав належним чином умови договору кредиту та згідно розрахунку, виписки по особовому рахунку та згідно з реєстром боржників в нього сформувалась заборгованість в загальній сумі 25 954,00 грн.
24 квітня 2026 р. між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»укладено Договір факторингу № 24042026, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників, зокрема і до відповідача.
Позивачем надано розрахунок заборгованості за договором №8853954 про надання споживчого кредиту періодом з 21.11.2025 року по 24.04.2026 року відповідно до якого заборгованість відповідача складає на загальну суму 25 954,00 грн, яка складається з наступного: 7 000,00 грн - заборгованість по кредиту; 0,00 грн – заборгованість по відсоткам; 756,00 грн – сума заборгованості по комісії за надання кредиту; 9 198,00 грн – сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту; 9 000,00 грн – сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня).
Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.
З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 24.04.2026 р. позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій.
Норми права, що підлягають застосуванню:
Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст.11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронні довірчі послуги» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
У відповідності зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Зі змісту 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Разом з тим, положеннями ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Воєнний стан в Україні введений Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року та затверджений законом України "Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року.
Відповідно до п. 18 розділу «ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи:
Судом встановлено, що 21.11.2025 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» було укладено договір № 8853954 про надання споживчого кредиту шляхом підписання за допомогою електронного підпису та відповідачу було надано кредитні кошти в сумі 7000,00 грн. Відповідачка не заперечує факту укладення договору та отримання кредитних коштів. 
24.04.2026 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 24042026, згідно якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача.
29.06.2026 року від відповідачки надійшло клопотання про витребування доказів, проте суд вважає за доцільно відмовити у задоволенні клопотання, оскільки для встановлення обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, немає необхідністі у витребуванні додаткових доказів.
Оскільки, ОСОБА_1 не виконала належним чином умови кредитного договору, і на момент подачі позову відповідно до розрахунку заборгованості та реєстру боржників її заборгованість становить 25 954,00 грн, яка складається з наступного: 7 000,00 грн - заборгованість по кредиту; 0,00 грн – заборгованість по відсоткам; 756,00 грн – сума заборгованості по комісії за надання кредиту; 9 198,00 грн – сума заборгованості по комісії за обслуговування кредиту; 9 000,00 грн – сума заборгованості за неустойкою (штраф, пеня).
Проте суд зауважує, що надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України є обов`язком фінансової установи, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок фінансової установи за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь фінансової установи. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самої фінансової установи та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії фінансової установи не є послугами, що об`єктивно надаються позичальнику.
Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 09 грудня 2019 року в справі №524/5152/15.
За таких обставин, умови кредитного договору щодо встановлення плати за послуги з надання кредиту в розмірі 756,00 грн і обслуговування кредиту в розмірі 9 198,00 грн є нікчемними з моменту укладення договору, а відтак відсутні підстави визнати відповідача боржником за цим платежем, що свідчить про безпідставність заявлених в цій частині вимог які не підлягають задоволенню.
Також суд звертає увагу, що оскільки кредитний договір № 8853954 укладено між сторонами 21.11.2025 року, тобто у період дії в Україні воєнного стану, який до теперішнього часу не припинено і не скасовано, тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача неустойки в розмірі 9 000,00 грн, нарахованих за порушення зобов`язань не підлягають задоволенню
В іншій частині позовних вимог суд вважає за необхідно задовольнити, оскільки на день розгляду справи, відповідачем не надано доказів про виконання свого зобов`язання в частині сплати заборгованості за договором.
Судові витрати:
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до вимог заяви, судові витрати, які понесли або планують понести у зв`язку із розглядом справи зазначено: судовий збір та витрати, пов`язані з розглядом справи.
Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією № 159895 від 19.06.2026 року про сплату судового збору в сумі 2 662,40 грн.
Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в розмірі 7 000,00 грн, з відповідача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог (26,97 %), а саме судового збору – 718,05 грн.
Підтверджуючих доказів щодо витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за місцезнаходженням, забезпеченням доказів в розмірі 1 664,00 грн, сторона позивача не надала. А тому суд вважає за необхідне відмовити в частині задоволення вищезазначених витрат.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 289, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором – задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014, Місцезнаходження юридичної особи : Україна, 07400, Київська обл., Броварський р-н, місто Бровари, вул. Лісова, будинок 2, реквізити IBAN № НОМЕР_3 у АТ «ТАСкомбанк») заборгованість за кредитним договором № 2786886 в розмірі 7 000 (сім тисяч) гривень 00 копійок.
Стягнути із ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014, Місцезнаходження юридичної особи : Україна, 07400, Київська обл., Броварський р-н, місто Бровари, вул. Лісова, будинок 2, реквізити IBAN № НОМЕР_3 у АТ «ТАСкомбанк») судові витрати, що складаються із судового збору 718 (сімсот вісімнадцять) гривень 05 (п`ять) копійок.
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» (ЄДРПОУ 42640371, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521).
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Повний текст рішення виготовлено 14 вересня 2026 року.

Суддя:  Є.  П.  Тептюк