ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2026 року	справа № 380/16023/25	

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Карп`як Оксана Орестівна, розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Офісу охорони культурної спадщини Львівської міської ради до ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, -

в с т а н о в и в :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Офісу охорони культурної спадщини Львівської міської ради (вул. Валова, 20, м. Львів, код ЄДРПОУ – 26256659) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; НОМЕР_1 ) з вимогами:
зобов`язати ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 ,) відновити частину пам`ятки архітектури - квартиру АДРЕСА_3 , шляхом демонтажу пластикових віконних та дверного заповнень, встановлення на їх місці дерев`яних;
зобов`язати ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 ) узгодити з офісом охорони культурної спадщини Львівської міської ради технологію монтажу нових дерев`яних вікон та дверей, членування, профіль та колір.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 на праві приватної власності, на підставі договору купівлі продажу від 08.08.2000, належить квартира АДРЕСА_3 . Під час візуального огляду представником Управління охорони та використання об`єктів культурної спадщини офісу охорони культурної спадщини будівлі на АДРЕСА_4 встановлено, що віконні та дверне заповнення у нежитлових приміщень першого поверху – кв. АДРЕСА_5 замінені на металопластикові, що є порушенням статей 22, 24 Закону України «Про охорону культурної спадщини». Під час повторного обстеження згаданої вище пам`ятки, 06.05.2025 встановлено, що власницею нежитлових приміщень – кв. АДРЕСА_5 вимоги припису про усунення порушень вимог законодавства про охорону культурної спадщини від 04.04.2025, не виконано, тому позивач звернувся до суду із цим позовом.
Відповідач не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву.
Ухвалою від 11.08.2025, вказану позовну заяву залишено без руху, а особі, що звернулась, надано строк для усунення недоліків. 
18.08.2025 представником позивача подано заяву про усунення недоліків позову, зазначено РНОКПП відповідача НОМЕР_2 , подано докази надсилання відповідачу позову за адресою: АДРЕСА_6 .
Водночас, як встановлено судом з відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1679912 від 19.08.2025 про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_1 зазначено АДРЕСА_1 .
Ухвалою від 19.08.2025 було продовжено процесуальний строк для усунення недоліків.
Вимоги ухвали судді від 11.08.2025 позивачем виконано повністю.
Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України, суд зазначає, ухвалою судді від 22.09.2025 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін, за наявними у справі доказами.
Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.
ОСОБА_1 на праві приватної власності, на підставі договору купівлі продажу від 08.08.2000, належить квартира АДРЕСА_3 (згідно з реєстраційним посвідченням Львівського обласного державного комунального Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки від 09.11.2000, серія КММ № 048249). 
Будинок № 9 на вул. Підвальній у м. Львові – пам`ятка архітектури місцевого значення, відповідно до рішення виконавчого комітету Львівської обласної ради № 130 від 26.02.1980 та наказу Міністерства культури та інформаційної політики України «Про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України» від 18.01.2021 №14, охоронний № 5127-Лв та розташований на території історичного ареалу м. Львова. 
Власницею квартири АДРЕСА_5 замінено дерев`яні віконні та дверне заповнення на пластикові. 
01.04.2025 головним спеціалістом-юрисконсультом юридичного відділу управління охорони та використання об`єктів культурної спадщини офісу охорони культурної спадщини у рамках періодичного моніторингу проведено обстеження об`єкта культурної спадщини на вул. Підвальній, 9. 
За результатами проведеного візуального обстеження 01.04.2025 складено акт, з якого вбачається: 
Зазначена будівля розташована в межах історичного ареалу м. Львова, на території об`єкта, внесеного до Списку всесвітньої Спадщини ЮНЕСКО «Львів-Ансамбль історичного центру(Україна)(С865)». 
Будинок побудований у XVIII-XIX ст. Будівля неодноразово перебудовувалася, а в XIX ст. було надбудовано четвертий поверх. Будинок-чотириповерховий, Г-подібний в плані, розташований на перетині вулиці Підвальної та площі Музейної. Архітектура фасадів будівлі стримана. Гладкі площини стін розділені карнизами, а простір між ними підкреслюють вікна, декоровані профілованим обрамуванням. Зберігся портал брами-проїзду, а також кам`яний контрфорс на дворовому фасаді. Декор будинку представлено у формі: профільованого обрамування вікон, сандриків та металевого огородження балконів. Будинок має спільний двір з Ансамблем Успенської церкви та прилеглу територію від пл. Музейної і вул. Підвальної. Стан – задовільний, використання-житловий будинок, нежитлові приміщення на першому поверсі та підвалі. 
Віконні та дверне заповнення у нежитлових приміщень першого поверху – кв. АДРЕСА_5 замінені на металопластикові. 
Таким чином, за результатами візуального обстеження об`єкта культурної спадщини виявлено порушення ч. 1, 2 ст. 24, ч. 1 ст. 22 Закону України «Про охорону культурної спадщини». 
У зв`язку з цим, 04.04.2025, з метою захисту об`єкта культурної спадщини, Офісом охорони культурної спадщини винесено припис про усунення порушень вимог законодавства про охорону культурної спадщини (вихідний № 0004-вих-50041). Вказаним приписом офіс охорони культурної спадщини вимагав у Поліщук Анни Василівни в термін до 05.05.2025 вжити наступні заходи: демонтувати пластикові віконні та дверне заповнення, та на їх місці встановити дерев`яні в будинку – пам`ятці культурної спадщини за адресою: м. Львів, вул. Підвальна, 9. Технологію монтажу нових дерев`яних вікон, членування, колір та профіль узгодити з офісом охорони культурної спадщини. Згідно ст. 30 Закону України «Про охорону культурної спадщини», приписи органів охорони культурної спадщини є обов`язковими для виконання всіма юридичними та фізичними особами. 
Під час повторного обстеження згаданої вище пам`ятки, 06.05.2025 встановлено, що власницею нежитлових приміщень – кв. № 13 вимоги припису про усунення порушень вимог законодавства про охорону культурної спадщини від 04.04.2025, не виконано. 
Невчинення дій щодо демонтажу пластикових віконних та дверних заповнень зумовило звернення позивача до суду з цим позовом.
При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 54 Конституції України культурна спадщина охороняється законом.
Держава забезпечує збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, вживає заходів для повернення в Україну культурних цінностей народу, які знаходяться за її межами.
Відповідно до статті 66 Конституції України, кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.
Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 №280/97-ВР (далі Закон №280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Згідно до частини 3 статті 24 Закону №280/97-ВР органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.
Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України «Про охорону культурної спадщини» від 08.06.2000 року №1805-III (далі Закон №1805-III) державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини. До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини (далі - органи охорони культурної спадщини) належать: центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини; орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим; обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації; виконавчий орган сільської, селищної, міської ради.
Відповідний виконавчий орган сільської, селищної, міської ради населеного пункту, занесеного до Списку історичних населених місць України, утворюється місцевою радою за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини (ч.3 ст.3 Закону №1805-III).
Відповідно до частини 2 статті 6 Закону №1805-III до повноважень районних державних адміністрацій, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції у сфері охорони культурної спадщини належить, зокрема, забезпечення дотримання режиму використання пам`яток місцевого значення, їх територій, зон охорони; забезпечення захисту об`єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження; здійснення інших повноважень відповідно до закону.
Відповідно до частини 1 статті 17 вказаного Закону, пам`ятка, крім пам`ятки археології, може перебувати у державній, комунальній або приватній власності. Суб`єкти права власності на пам`ятку визначаються згідно із законом.
Згідно із частиною 1 статті 22 Закону №1805-III пам`ятки, їхні частини, пов`язане з ними рухоме та нерухоме майно забороняється зносити, змінювати, замінювати, переміщувати (переносити) на інші місця.
Відповідно до частини 1 статті 23 Закону №1805-III усі власники пам`яток, щойно виявлених об`єктів культурної спадщини чи їх частин або уповноважені ними органи (особи) незалежно від форм власності на ці об`єкти зобов`язані укласти з відповідним органом охорони культурної спадщини охоронний договір.
Згідно до частин 1 та 2 статті 24 Закону №1805-III власник або уповноважений ним орган, користувач зобов`язані утримувати пам`ятку в належному стані, своєчасно провадити ремонт, захищати від пошкодження, руйнування або знищення відповідно до цього Закону та охоронного договору. Використання пам`ятки має здійснюватися відповідно до визначених або встановлених режимів використання, у спосіб, що потребує якнайменших змін і доповнень пам`ятки та забезпечує збереження її матеріальної автентичності, просторової композиції, а також елементів обладнання, упорядження, оздоби тощо.
Відповідно до статті 29 Закону №1805-III на фізичну або юридичну особу, діяльність якої негативно позначається на стані пам`ятки (створює загрозу знищення, руйнування, пошкодження, спотворення пам`ятки), покладається обов`язок вжити заходів, погоджених з відповідним органом охорони культурної спадщини, для запобігання такій загрозі та підтримання пам`ятки в належному стані за власні кошти.
Згідно з частиною 3 статті 47 Закону №1805-III юридичні і фізичні особи, які завдали шкоди пам`яткам, їхнім територіям (у тому числі незаконним будівництвом), зобов`язані відновити пам`ятки та їхні території, а якщо відновлення неможливе - відшкодувати шкоду відповідно до закону.
Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 28.01.2025 № 52 затверджено Положення про офіс охорони культурної спадщини Львівської міської ради, відповідно до якого рішення виконавчого комітету від 29.03.2024 № 483 «Про затвердження Положення про управління охорони історичного середовища Львівської міської ради та його структури» визнано таким, що втратило чинність.
Згідно з п. 1.1 зазначеного Положення, Офіс охорони культурної спадщини Львівської міської ради (надалі офіс) є виконавчим органом Львівської міської ради відповідно до ухвали міської ради від 04.02.2021 № 32 «Про затвердження структури виконавчих органів Львівської міської ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів», утвореним відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Основними завданнями Офісу є: забезпечення виконання вимог Закону України «Про охорону культурної спадщини», інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини на території Львівської міської територіальної громади; виконання функції замовника, укладення з цією метою договорів на виявлення, дослідження, консервацію, реставрацію, реабілітацію, музеєфікацію, ремонт, пристосування об`єктів культурної спадщини, інших будівельних робіт у межах історичного ареалу м. Львова та заходів щодо охорони культурної спадщини; надання висновку щодо відповідних програм та проєктів містобудівних, архітектурних і ландшафтних перетворень, меліоративних, шляхових, земляних робіт в історичному ареалі м. Львова; інформування органів охорони культурної спадщини вищого рівня про пошкодження, руйнування, загрозу або можливу загрозу пошкодження пам`яток, що знаходяться на території Львівської міської територіальної громади; організація та проведення заходів, спрямованих на популяризацію та залучення мешканців Львівської міської територіальної громади до практик охорони, збереження, управління та використання культурної спадщини; участь в організації підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації працівників у сфері охорони культурної спадщини; організація та координація робіт щодо виявлення, паспортизації, ведення обліку та інвентаризації пам`яток культурної спадщини.
Таким чинок, Офіс охорони культурної спадщини Львівської міської ради є спеціально уповноваженим органом культурної спадщини, що здійснює управління у сфері охорони культурної спадщини.
Як встановлено судом з матеріалів справи, 01.04.2025 головним спеціалістом-юрисконсультом юридичного відділу управління охорони та використання об`єктів культурної спадщини офісу охорони культурної спадщини у рамках періодичного моніторингу проведено обстеження об`єкта культурної спадщини на вул. Підвальній, 9. 
За результатами проведеного візуального обстеження 01.04.2025 складено акт, з якого вбачається: 
Зазначена будівля розташована в межах історичного ареалу м. Львова, на території об`єкта, внесеного до Списку всесвітньої Спадщини ЮНЕСКО «Львів-Ансамбль історичного центру(Україна)(С865)». 
Будинок побудований у XVIII-XIX ст. Будівля неодноразово перебудовувалася, а в XIX ст. було надбудовано четвертий поверх. Будинок-чотириповерховий, Г-подібний в плані, розташований на перетині вулиці Підвальної та площі Музейної. Архітектура фасадів будівлі стримана. Гладкі площини стін розділені карнизами, а простір між ними підкреслюють вікна, декоровані профілованим обрамуванням. Зберігся портал брами-проїзду, а також кам`яний контрфорс на дворовому фасаді. Декор будинку представлено у формі: профільованого обрамування вікон, сандриків та металевого огородження балконів. Будинок має спільний двір з Ансамблем Успенської церкви та прилеглу територію від пл. Музейної і вул. Підвальної. Стан – задовільний, використання-житловий будинок, нежитлові приміщення на першому поверсі та підвалі. 
Віконні та дверне заповнення у нежитлових приміщень першого поверху – кв. АДРЕСА_5 замінені на металопластикові. 
Таким чином, за результатами візуального обстеження об`єкта культурної спадщини виявлено порушення ч. 1, 2 ст. 24, ч. 1 ст. 22 Закону України «Про охорону культурної спадщини». 
У зв`язку з цим, 04.04.2025, з метою захисту об`єкта культурної спадщини, Офісом охорони культурної спадщини винесено припис про усунення порушень вимог законодавства про охорону культурної спадщини (вихідний № 0004-вих-50041). Вказаним приписом офіс охорони культурної спадщини вимагав у Поліщук Анни Василівни в термін до 05.05.2025 вжити наступні заходи: демонтувати пластикові віконні та дверне заповнення, та на їх місці встановити дерев`яні в будинку – пам`ятці культурної спадщини за адресою: м. Львів, вул. Підвальна, 9. Технологію монтажу нових дерев`яних вікон, членування, колір та профіль узгодити з офісом охорони культурної спадщини. Згідно ст. 30 Закону України «Про охорону культурної спадщини», приписи органів охорони культурної спадщини є обов`язковими для виконання всіма юридичними та фізичними особами. 
Під час повторного обстеження згаданої вище пам`ятки, 06.05.2025 встановлено, що власницею нежитлових приміщень – кв. № 13 вимоги припису про усунення порушень вимог законодавства про охорону культурної спадщини від 04.04.2025, не виконано. 
Факт заміни віконних заповнень з дерев`яних на пластикові за вказаною адресою підтверджується також фотосвітлинами, долученими до позовної заяви.
Наявні у справі належні та допустимі докази свідчать про порушення відповідачем при заміні віконних заповнень з дерев`яних на пластикові за адресою м. Львів, вул. Підвальна, 9, вимог Закону №1805-III.
Жодних пояснень та доказів, які б спростовували викладене, відповідачем суду не надано.
Приписом від 04.04.2025 № 0004-вих-50041 зобов`язано відповідача демонтувати пластикові віконні заповнення та встановити на їх місці дерев`яні за зразком оригінальних, узгодивши з УОІС технологію монтажу нових дерев`яних вікон, членування, профіль та колір.
Доказів оскарження зазначеного припису матеріали справи не містять.
Відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд у Львівському окружному адміністративному суді даної справи, не надав доказів відновлення попереднього стану пам`ятки архітектури.
Вказане в сукупності зумовлює висновок суду про обґрунтованість позовних вимог щодо зобов`язання відповідача відновити частину пам`ятки архітектури.
Норми Закону №1805-III передбачають необхідність погодження з відповідним органом охорони культурної спадщини дій, які можуть негативно позначитись на стані культурної пам`ятки.
Оскільки факт протиправного встановлення відповідачем пластикових віконних систем за адресою м. Львів, вул. Підвальна, 9, судом встановлено на підставі належних і допустимих доказів, то з метою відновлення попереднього стану пам`ятки культурної спадщини, підлягає задоволенню і позовна вимога щодо зобов`язання відповідача узгодити з Офісом охорони культурної спадщини Львівської міської ради технологію монтажу нових дерев`яних вікон, членування, профіль та колір.
Пунктом 3 частини першої статті 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на викладене, враховуючи встановлені у даній справі обставини, суд приходить до висновку, що позивачем доведено правомірність та обґрунтованість вимог про зобов`язання відповідача вчинити вказані дії. Тому заявлений позов підлягає задоволенню.
Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Зміст указаної норми свідчить про те, що в разі задоволення судом позову суб`єкта владних повноважень стягненню з відповідача підлягають лише судові витрати, які були пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки під час розгляду даної справи не залучались свідки та не проводились експертизи, то відсутні підстави для стягнення з відповідача судових витрат.
Керуючись ст.ст. 72,77,94, 241 -246, 262, 295 КАС України , суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.
Зобов`язати ОСОБА_1 відновити частину пам`ятки архітектури - квартиру АДРЕСА_3 , шляхом демонтажу пластикових віконних та дверного заповнень, встановлення на їх місці дерев`яних. 
Зобов`язати ОСОБА_1 узгодити з Офісом охорони культурної спадщини Львівської міської ради технологію монтажу нових дерев`яних вікон та дверей, членування, профіль та колір у частині пам`ятки архітектури - квартирі АДРЕСА_3 .
Судові витрати не розподіляються.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя	Карп`як Оксана Орестівна