ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

10 серпня 2026 року | м. Ужгород | № 260/2022/26
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Плеханової З.Б. розглянувши у спрощеному письмовому провадженні 
адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області в якому просить :

- Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 10.03.2026 року №072250013062 про незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 -періоду роботи на Виноградівському сиркомбінаті з 20.08.1984 року по 11.03.1989 року; -періоду догляду за сином ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з дня його народження по день досягнення ним трирічного віку, як такий що підлягає зарахуванню до страхового стажу відповідно до законодавства. 

- Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , для обчислення розміру пенсії: -період роботи на Виноградівського сиркомбінаті з 20.08.1984 року по 11.03.1989 року; -період догляду за сином ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з дня його народження по день досягнення ним трирічного віку, як такий, що підлягає зарахуванню до страхового стажу відповідно до законодавства.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 03 березня 2026 року позивач звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про призначення пенсії за віком згідно із ст.26 Закону України" Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування " від 09.07.2023 року № 1058-IV (далі - Закон №1058).

Рішенням ГУ ПФ України у Волинській області від 10.03.2026 року №072250013062 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування " в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.
До страхового стажу не зараховано періоди - з 20.08.1984 року по 11.03.1989 року роботу на Виноградівському сиркомбінаті по причині, що запис внесено з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Мін`юсту України, Мінпраці України, Міністерства соціального захисту України №58 від 29.07.1993 року, зареєстрованої Міністерстві юстиції України 17.08.1993 року за №110, а саме: виправлення в даті наказу на звільнення з роботи не засвідчено печаткою, а також період догляду за дитиною до досягнення 3-х річного віку сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки виправлено ім`я матері дитини, що суперечить вимогам Порядку підтвердження наявного трудового стажуу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів 1 у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637. 
Позивач вважає, що дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області є неправомірними в частині незарахування періоду роботи та догляду за сином до страхового стажу, оскільки будь-яке виправлення не впливає на зміст запису. Технічне виправлення не змінює дату, зміст та факт трудових відносин. Отже, не є дефектом, що робить запис недійсним. Запис містить підпис уповноваженої особи та відбиток печатки підприємства, що підтверджує його достовірність. Відповідач не надав жодного доказу підробки чи недостовірності цього запису, а тому відмова у зарахуванні стажу є протиправною. 
До того ж, працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.
Позивач вважає рішення Головного управління ПФУ у Волинській області від 10.03.2026 року №072250013062 протиправним, у зв`язку з чим, звернулася з даним позовом до суду.

03 квітня 2026 року ухвалою ЗОАС відкрито спрощене позовне провадження в даній справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов та докази, які в нього є в термін протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання даної ухвали.

07 квітня 2026 року від ГУ ПФУ у Волинській області надійшли матеріали з пенсійної справи позивача.

13 квітня 2026 року на адресу суду надійшов відзив від ГУ у Волинській області, у якому ГУ ПФУ у Волинській області заперечує щодо задоволення позовних вимог. Вказує, що позивач 03 березня 2026 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, за місцем свого проживання, із заявою для призначення пенсії по віку відповідно до Закону № 1058-IV. З урахуванням зазначеного Порядку, визначено орган, який розглядатиме заяву позивача — ГУ ПФУ у Волинській області. Відповідно до частини першої статті 26 Закону №1058-IV право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року — не менше 32 роки. Наявність необхідного страхового стажу визначається на дату досягнення відповідного віку. На момент звернення за призначенням пенсії вік ОСОБА_1 становив 60 років, страховий стаж позивача склав 23 роки 00 місяців 09 днів. ГУ ПФУ у Волинській області за результатами розгляду заяви Позивача 10 березня 2026 року прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії по віку № 072250013062 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.
Зазначає, що в разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення на іншу постійну роботу виправлення виконується адміністрацією того підприємства, де було внесено відповідний запис. Якщо підприємство, що внесло неправильний чи неточний запис, ліквідовано, виправлення вносяться правонаступником, а при його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковано ліквідоване підприємство. 
З огляду на вказане, період роботи з 20 серпня 1984 року по 11 березня 1989 року потребує уточнення, оскільки запис про звільнення містить виправлення в даті видачі наказу. Разом з тим, запис у трудовій книжці позивача про виправлення у даті видачі наказу про звільнення зроблено всупереч вимогам Інструкції №58. 
Крім того, відповідачем до страхового стажу позивача не зараховано період догляду за дитиною до досягнення 3-річного віку, оскільки у свідоцтві про народження ОСОБА_3 , серії НОМЕР_2 видане 17 жовтня 1986 року, в імені матері наявне виправлення. Інших документів для підтвердження спірного періоду до Відповідача подано Позивачем не було. Оскільки, страховий стаж позивача склав 23 роки 00 місяців 09 днів, що є не достатнім для призначення пенсії по віку, то для задоволення позову відсутні підстави.

13 квітня 2026 року на адресу суду надійшов відзив від ГУ ПФУ в Закарпатській області, у якому ГУ ПФУ в Закарпатській області заперечує щодо задоволення позовних вимог. Вказує, що 03 березня 2026 року позивач звернулася із заявою щодо призначення пенсії по віку відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». На підставі повного, всебічного та об`єктивного розгляду заяви ОСОБА_1 від 03.03.2026 та доданих до неї документів, рішенням №072250013062 від 10 березня 2026 року Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (структурний підрозділ, що розглядав вказану заяву за принципом екстериторіальності) позивачу відмовлено у призначенні пенсії по віку, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Страховий стаж позивачки становить - 23 роки 09 днів. Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області за доданими документами не зараховано до страхового стажу періоди роботи: - з 20.08.1984 по 11.03.1989, оскільки запис внесено з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Мін`юсту України, Мінпраці України, Міністерства соціального захисту України №58 від 29.07.1993, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110, а саме виправлення в даті наказу на звільненні з роботи не засвідчено печаткою; - період догляду за дитиною до досягнення 3-х років ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), оскільки виправлено ім`я матері дитини, що суперечить вимогам Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій зза відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637. 
Звертає увагу суду, що Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області розгляд заяви позивачки не здійснювало, а тому і прав позивачки на призначення пенсії не порушило. Отже, заяви ОСОБА_1 відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань розглядалась Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області. Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області лише повідомило ОСОБА_1 про відмову у призначенні пенсії
Для зарахування до страхового стажу періоду роботи з 01.01.1994 по 29.08.1996 в подвійному розмірі відповідно до ст.60 Закону України “Про пенсійне забезпечення" необхідно долучити уточнюючу довідку з посиланням на первинні документи з зазначенням відпусток без збереження заробітної плати та по догляду за дитиною. Долучені до ЕПС документи, видані установами Луганської народної Республіки не враховано.
Підсумовуючи вищенаведене та враховуючи відповідність дій територіальних органів Пенсійного фонду України нормам чинного законодавства, котрим врегульовані наявні спірні правовідносини, повідомляємо про відсутність підстав для скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області «Про відмову у призначенні пенсії» №262840023526 від 6 листопада 2025 року.

Обставини встановлені судом.

03 березня 2026 року ОСОБА_1 , звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою щодо призначення пенсії за віком згідно ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV, яку було прийнято.

В подальшому, дана заява була розглянута за принципом екстериторіальності Головним Управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області.

Головне управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області рішенням від 10 березня 2026 року №072250013062 відмовило позивачу у призначенні пенсії за віком.

В Рішенні про відмову, було зазначене наступне:
« Заявник ОСОБА_4 
Вид пенсії За віком
Підстава Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі- Закон № 1058).
Дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 
РНОКПП НОМЕР_1 
Факт роботи Не працює 
Дата звернення 03.03.2026 071250013062 
Вік заявника 60 
Зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 
Фактичне місце проживання АДРЕСА_3 
З урахуванням статті 26 Закону № 1058 необхідний стаж - 32 роки. 
Страховий стаж - 23 роки 09 днів. За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано періоди роботи: 
- 3 20.08.19984 по 11.03.1989, запис внесено з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Мін`юсту України, Мінпраці України, Міністерства соціального захисту України №58 від 29.07.1993, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110, а саме виправлення в даті наказу на звільненні з роботи не засвідчено печаткою;
- період догляду за дитиною до досягнення 3-го віку ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), оскільки виправлено ім`я матері дитини, що суперечить вимогам Порядку підтвердження наявного трудового стажу затвердженого для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637. 
Право на пенсію 04.06.2030. 
ВИРІШЕНО: 26 відмовити ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону № 1058 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.».

Вважаючи рішення про відмову у призначенні пенсії за віком протиправним, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Мотиви та норми права застосовані судом.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Таким чином, право особи на отримання пенсії, як складової права на соціальний захист, є її конституційним правом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі за текстом - Закон № 1058-IV).
Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється, зокрема Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).
Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Згідно статті 26 Закону № 1058-IV, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років.
Як слідує з оскаржуваного рішення, саме відсутність необхідного стажу стала підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії за віком.
Відповідно до ст. 24 Закону № 1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом (до 01.01.2004). Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до 01.01.2004, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.
До стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв (частина перша статті 56 Закону № 1788-XII).
Частиною 1 ст.62 Закону №1788-XII визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Вимоги до заповнення трудових книжок викладені в Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджено Наказ Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція № 58), Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Державного комітету Ради міністрів СРСР з питань праці заробітної плати від 20.06.1974 р. № 162 (далі - Інструкція № 162), які діяли в спірний період.
Відповідно до Інструкції №58 та Інструкції №162, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Згідно з пунктами 1-2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
У пункті 3 Порядку №637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.
Таким чином, лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

До страхового стажу позивача не зараховано періоди роботи відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_3 від 20.08.1980, а саме:

- 3 20.08.19984 по 11.03.1989, запис внесено з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Мін`юсту України, Мінпраці України, Міністерства соціального захисту України №58 від 29.07.1993, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110, а саме виправлення в даті наказу на звільненні з роботи не засвідчено печаткою.

Також до страхового стажу період догляду за дитиною до досягнення 3-го віку ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), оскільки виправлено ім`я матері дитини, що суперечить вимогам Порядку підтвердження наявного трудового стажу затвердженого для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Суд дає критичну оцінку вищезазначеним доводам відповідача, адже формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року у справі №638/18467/15-а (адміністративне провадження № К/9901/17572/18).
Суд враховує, що працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.
В свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії.
Правова позиція щодо того, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 по справі № 677/277/17.
Також Верховний Суд у постановах від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а та від 04.09.2018 у справі № 423/1881/17 висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.
Записи, зроблені у трудовій книжці в частині періодів роботи позивача, вчинені коректно, відтак з їх змісту можливо встановити відомості про місце, посаду та період роботи, номер та дату розпорядчих документів, на підставі яких зроблені відповідні записи.
За загальним правилом відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, якій ця трудова книжка належить, а отже, й не може впливати на її особисті права.
Водночас працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, тому вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача конституційного права на соціальний захист в частині призначення пенсії за віком.
Суд зауважує, що трудова книжка позивача містить всі необхідні записи про роботу у спірний період, а саме відомості про підприємство, дату прийняття позивача на посаду, назву цієї посади, дані про реквізити наказів про прийняття на роботу та звільнення з роботи; ці записи є належним та допустимим доказом підтвердження трудового стажу позивача.
У свою чергу згідно з вимогами статті 101 Закону №1788-XII органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Отже, правом вимагати додаткові документи від підприємств, організацій і окремих осіб наділені лише органи, що призначають пенсії, а не особи, яким призначається пенсія. У разі сумніву або розбіжностей в документах, які враховуються при обчисленні пенсії, відповідач має вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також у необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
При цьому відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження звернення до підприємств, у яких працював позивач, або архівних установ для отримання відомостей щодо спірного періоду роботи позивача.
Також відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що спірний запис у трудовій книжці є недійсними та недостовірними.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки чи інших підтверджуючих для зарахування страхового стажу, документів..

Враховуючи викладене, рішення Головного управління Пенсійного Фонду України України у Волинській області від 10 березня 2026 року №072250013062 є протиправним та підлягає скасуванню в частині визначення страхового стажу позивачки.

Відтак, необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 , для обчислення розміру пенсії період роботи на Виноградівського сиркомбінаті з 20.08.1984 року по 11.03.1989 року, а також період догляду за сином ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з дня його народження по день досягнення ним трирічного віку, як такий, що підлягає зарахуванню до страхового стажу, з урахуванням висновків суду.

Враховуючи задоволення позовних вимог та приписи ч. 8 ст. 139 КАС України, на користь позивача необхідно стягнути 1331,20 грн судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, оскільки рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії приймало Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області.

Керуючись статтями 242-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43027, Волинська область, м. Луцьк, Київський Майдан, буд. 6, код ЄДРПОУ 13358826), Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, буд. 4) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 10 березня 2026 року №072250013062 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області ( код ЄДРПОУ 13358826)
зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1  для обчислення розміру пенсії
період роботи на Виноградівському сиркомбінаті з 20.08.1984 року по 11.03.1989 року, а також період догляду за сином ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з дня його народження по день досягнення ним трирічного віку, як такий, що підлягає зарахуванню до страхового стажу, з урахуванням висновків суду.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43027, Волинська область, м. Луцьк, Київський Майдан, буд. 6, код ЄДРПОУ 13358826) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 1331,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адмінсуду.

Суддя | З.Б.Плеханова