Справа № 353/400/26
Провадження № 2/353/448/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2026 року	м.Тлумач	

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Лущак Н. І.,
з участю секретаря судового засідання - Гаврилів Х.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Голуб Григорій Степанович, до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Голуб Г.С., звернулися в суд з позовом до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4 . Вимоги позовної заяви обґрунтовували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачів ОСОБА_4 . До своєї смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкодавиця посвідчина заповіт, яким заповіла все своє майно позивачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та відповідачу ОСОБА_3 в рівних частинах, а саме по 1/3 частині кожному. Про наявність заповіту позивачу ОСОБА_1 не було відомо, аж до лютого 2026 року, до моменту коли з ним зв`язалися працівники фермерського господарства та запитали чи він збирається щось робити з паєм, який вони обробляють, та чи буде він його переоформляти. Позивач ОСОБА_2 дізналася про такий заповіт аж в березні 2026 року, після того як з нею зв`язався брат ОСОБА_1 , який повідомив про заповіт та про те, що буде звертатися до суду з позовною заявою. Вказали, що на момент смерті разом з померлою за місцем реєстрації ніхто не проживав та не був зареєстрований, відповідно ніхто інший спадщину не приймав, інших заповітів не складав та не посвідчував. Вважає, що позивачі пропустили строк для прийняття спадщини за заповітом з поважних причин, а тому просить визначити їм додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини терміном в один місяць.
В підотовче судове засідання позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представник ОСОБА_5 не з`явилися, останній через систему «Електронний суд» подав заяву (а.с. 60), в якій просив провести судове засідання за відсутності позивачів, їх представника та інших учасників справи.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, однак 21.05.2026 року на адресу суду надіслав заяву (а.с 51), в якій не заперечив щодо задоволення позову в повному обсязі. Просив справу розглянути за його відсутності.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав:
Судом встановлено, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 054961, виданого 28.10.2004 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 690, на підставі розпорядження Тлумацької райдержадміністрації ОСОБА_6 (батько позивачів та відповідача) належала земельна ділянка площею 1,0200 га у межах згідно з планом призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в с. Олеша, урочище «Озерянський лан» Тлумацького (Івано-Франкіського) району Івано-Франківської області (а.с. 13 зворот-14). 
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального окруну Дузінкевич С.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 366, спадкоємцем майна ОСОБА_6 (батько позивачів та відповідача) є його дружина ОСОБА_4 (мати позивачів). Спадщина складається з земельної ділянки, яка призначна для будівництва та обслуговування житлового буднику, господарських будівель та споруд площею 626,0 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: 2625610100:21:003:0010; земельної ділянки, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництваплощею 1020,0 кв.м., що розташована на землях с. Олеша, урочище «Озерянський лан» Тлумацького (Івано-Франківського) району Івано-Франківської області, кадастровий номер: 2625686200150110001 (а.с.11 зворот).
Відповідно до договору дарування житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами від 13.11.2019 року ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_1 належний їй на праві приватної власності житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в цілому, що розтошований за адресою: АДРЕСА_1 , що розміщена на приватизованій земельній ділянці площею 0,0626 га, яка призначена для будівництва і обслуговуваня житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: 2625610100:21:003:0010 (а.с. 16 зворот-17).
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть (а.с. 10). Ще за життя ОСОБА_4 посвідчила заповіт, яким все належне їй майно з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося і взагалі все те, що буде належати їй на момент смерті, заповіла синові ОСОБА_3 (відповідач), дочці ОСОБА_2 (позивач), синові ОСОБА_1 (позивач), що підтверджується копією заповіту від 05.11.2010 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2725 (а.с. 10 зворот) та Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 25233465 від 05.11.2010 року (а.с. 11).
Згідно довідки Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 74 від 25.02.2026 року ОСОБА_4 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та на день смерті за даною адресою була зареєстрована одна (а.с. 16).
За загальним правилом положення про спадкування право на спадкуваня виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1223, 1270 ЦК України).
В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.
Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пропустили шестимісячний строк для прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4 , оскільки вони не знали про існування посвідченого на їх ім`я заповіту. Про дані обставини останнім стало відомо відповідно у лютому та березні 2026 року.
Звернувшись до приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославської Н.В., позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримали відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а саме на спадкове майно, яке залишилось після смерті матері ОСОБА_4 , у зв`язку з тим, що вони пропустили шестимісячний термін для прийняття спадщини, що підтверджується роз`ясненнями приватного нотаріуса Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославської Н.В. № 107/01-16 від 06.03.2026 року (а.с. 14 зворот) та № 136/01-16 від 19.032026 року (а.с. 24). 
Згідно Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 84582331 від 19.03.2026 року відомості щодо спадкової справи після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в реєстрі відсутні (а.с. 25). 
Матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що позивачі знали про складений ОСОБА_4 на їх ім`я заповіт.
Суд приходить до висновку, що необізнаність спадкоємців про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.
Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17.
Про свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності особи із існуванням заповіту вказано також у постановах Верховного Суду: від 17 березня 2021 року у справі № 308/4272/19 (провадження № 61-17072св20), від 15 квітня 2021 року в справі № 591/1271/18 (провадження № 61-195св21), від 26 липня 2021 року в справі 405/7058/19 (провадження № 61-18000св20), від 21 жовтня 2021 року в справі 643/13260/19 (провадження № 61-9552св21).
Додатково слід зазначити, що позивачіОСОБА_1 та ОСОБА_2 , дізнавшись відповідно у лютому та березні 2026 року про заповіт складений на їх ім`я, 06.032026 року та 19.03.2026 року звернулися до нотаріуса з метою подання заяви про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 , тобто позивачі без невиправданої затримки реалізували своє право щодо прийняття спадщини після того, як довідалася про наявність відповідного спадкового розпорядження заповідача.
Крім того, доказів того, що нотаріусом було вжито заходів щодо повідомлення спадкоємців за заповітом про відкриття спадщини матеріали справи не містять.
При вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини у такому випадку потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.
Аналогічні за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17.
З вказаними висновками погодився Верховний Суд у постановах від 12 вересня 2018 року у справі № 484/3221/17 (провадження № 61-22510св18), від 10 січня 2019 року у справі № 263/1221/17 (провадження № 61-18261св18), від 25 березня 2020 року у справі № 642/2539/18-ц (провадження № 61-5609св19).
Суд вважає, що позивачі пропустили строк для звернення в нотаріальну контору з метою прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4 з поважних причин, оскільки вони не знали про існування посвідченого на їх ім`я заповіту. 
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог.
У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Враховуючи вищенаведене, позивачам слід визначити додатковий строк в один місяць, достатній для подання ними в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
У зв`язку з відсутністю на час складання рішення клопотання позивачів, питання про повернення судового збору не вирішується. 
На підставі ст.ст. 1233, 1234, 1235, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст.ст. 13, 82, 142, 200, 206, 247, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд,- 

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Голуб Григорій Степанович, задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованому по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , терміном один місяць, який обраховувати з моменту набрання рішенням законної сили.
Визначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованій по АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , терміном один місяць, який обраховувати з моменту набрання рішенням законної сили.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Головуючий	Н. І. ЛУЩАК