Провадження № 2/679/948/2026
Справа № 679/860/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)  

15 вересня 2026 року м.Нетішин 

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:
судді Гавриленко О. М.,
секретар судового засідання Рябуха О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Нетішині цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи
У червні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (далі по тексту – ТОВ «Бізнес позика») звернулося до Нетішинського міського суду Хмельницької області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 28 жовтня 2025 року між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладено договір (оферти) № 563560-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаним позичальником одноразовим ідентифікатором у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 10000,00 грн, шляхом перерахування на банківську картку відповідача № НОМЕР_1 , на засадах строковості, поворотності, платності, а відповідач зобов`язалася повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у фіксованому розмірі 0,7 % за кожен день користування кредитом.
03 листопада 2025 року між позивачем та відповідачем також було укладено додаткову угоду до договору № 563560-КС-001, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаним позичальником одноразовим ідентифікатором у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за умовами якої позивач надав відповідачу додатково кредит у розмірі 5000,00 грн
10 листопада 2025 року між позивачем та відповідачем також було укладено додаткову угоду до договору № 563560-КС-001, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаним позичальником одноразовим ідентифікатором у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», за умовами якої позивач надав відповідачу додатково кредит у розмірі 5000,00 грн
Відповідач не виконала належним чином зобов`язання за договором, а лише частково сплатила кошти, в результаті чого у відповідача виникла заборгованість за договором станом на 05 травня 2026 року в розмірі 53493,10 грн, з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту 19860,00 грн; сума прострочених платежів по процентах 21548,00 грн; сума заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦК України 10000,00 грн; сума прострочених платежів за комісією 2085,00 грн.
З урахуванням викладеного, позивач просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати, які складаються із судового збору.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, у прохальні частині позовної заяви зазначила, що просить розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача та не заперечує ухвалення заочне рішення.
Відповідач, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судових засідань в такі не з`явилася. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача до суду не надходило, відзив на позовну заяву нею не подано.
У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Процесуальні дії у справі
16 червня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.
13 серпня 2026 року судом задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, постановлено ухвалу про витребування доказів.
15 вересня 2026 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення.
Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини
28 жовтня 2025 року на підставі пропозиції (оферти) укласти договір про надання кредиту та прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти договір про надання кредиту між ТОВ «Бізнес позика» та ОСОБА_1 укладено договір № 563560-КС-001 про надання кредиту, який позичальником підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором «UA-5659». Відповідно до умов договору кредитодавець (позивач) надав позичальнику (відповідачу) грошові кошти у розмірі 10000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язалася повернути грошові кошти, сплатити проценти та комісію у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами про надання споживчих кредитів.
Строк на який надається кредит: 24 тижні. Стандартна процентна ставка за кредитом в день 0,7 % фіксована. Знижена відсоткова ставка – 0,7 %. Комісія за надання кредиту 2000,00 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка: 2526,14 процентів. Денна процентна ставка 0,62 %. Строк дії договору до 14 квітня 2026 року. Дата видачі кредиту: 28 жовтня 2025 року. Дата повернення кредиту: 14 квітня 2026 року. Кредит є споживчим. 
Пунктом 4.5. розділу 4 договору визначено, що у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитодавця у порядку черговості, визначеної в ст. 19 ЗУ «Про споживче кредитування».
03 листопада 2025 року між позивачем та відповідачем також було укладено додаткову угоду № 1 до договору № 563560-КС-001, підписану позичальником одноразовим ідентифікатором «UA-7519», за умовами якої позивач надав відповідачу додатково кредит у розмірі 5000,00 грн. Після збільшення суми кредиту загальний розмір отриманого кредиту та неповернутого кредиту складає 15000,00 грн, комісія за надання додаткової суми: 1000,00 грн. 
10 листопада 2025 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду № 2 до договору № 563560-КС-001, підписану позичальником одноразовим ідентифікатором «UA-7675», за умовами якої позивач надав відповідачу додатково кредит у розмірі 5000,00 грн. Після збільшення суми кредиту загальний розмір отриманого кредиту та неповернутого кредиту складає 20000,00 грн, комісія за надання додаткової суми: 1000,00 грн.
З візуальних форм послідовності дій клієнта вбачається порядок дій здійснених сторонами кредитного договору щодо укладення кредитного договору та додаткових угод до нього.
Відповідно до підтверджень, які видано ТОВ «ПрофітГід» 28 жовтня 2025 року було перераховано 10000,00 грн, 03 листопада 2025 року перераховано 5000,00 грн, 10 листопада 2025 року перераховано 5000,00 грн на платіжну картку НОМЕР_2 , призначення платежу: перерахування коштів ОСОБА_1 згідно із кредитним договором № 563560-КС-001 від 28 жовтня 2025 року та додаткових угод від 03 листопада 2025 року та 10 листопада 2025 року до кредитного договору № 563560-КС-001 від 28 жовтня 2025 року. 
З відповіді від 20 серпня 2026 року, яка надана АТ КБ «Приватбанк» на виконання ухвали суду про витребування доказів, підтверджується, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_1 , а з виписки вбачається, що на вказану картку ОСОБА_1 було зараховано вказані вище кошти. 
Згідно з наданими ТОВ «Бізнес позика» розрахунком заборгованості та довідкою про стан заборгованості відповідача за кредитним договором № 563560-КС-001 від 28 жовтня 2025 року, позивачем нараховано відповідачу заборгованість станом на 07 травня 2026 року за період з 28 жовтня 2025 року заборгованість за кредитом у розмірі 53493,10 грн, з яких: заборгованість за кредитом 19860,00 грн; заборгованість по відсотках 21548,00 грн; заборгованість за комісією 2085,00 грн; заборгованість по відсотках відповідно до ст. 625 ЦК України 10000,00 грн.
Відповідачем на виконання умов договору всього було сплачено 3350,00 грн, з яких позивачем на погашення заборгованості за кредитним договором таким чином: 140,00 грн – на кредит, 1295,00 грн – на відсотки; 1915,00 грн – на комісію за надання кредиту.
ТОВ «Бізнес позика» за своїм правовим статусом відноситься до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України.

Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права
Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.
Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Статтею 1056-1 ЦК визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Враховуючи положення частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Також, відповідно до частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Суд установив, що між відповідачем ОСОБА_2 та ТОВ «Бізнес позика» 28 жовтня 2025 року було укладено кредитний договір № 563560-КС-001 в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором – UA5659. Також між відповідачем ОСОБА_2 та ТОВ «Бізнес позика» 03 листопада та 11 листопада 2025 року були укладені додаткові угоди до кредитного договору № 563560-КС-001 від 28 жовтня 2025 року.
Відповідно до умов договору та додаткових угод до нього ТОВ «Бізнес позика» надало відповідачу 28 жовтня 2025 року кошти в сумі 10000,00 грн строком на 24 тижні; 03 листопада 2025 року кошти в сумі 5000,00 грн строком на 163 календарні дні; 10 листопада 2025 року кошти в сумі 5000,00 грн строком на 156 календарних днів, а остання зобов`язалася повернути кошти, сплатити відсотки за користування ними, розмір яких визначений договором, та комісію.
28 жовтня, 03 та 10 листопада 2025 року кредитні кошти були перераховані відповідачу.
Отже, факт отримання відповідачем коштів від ТОВ «Бізнес позика» доведено.
У підписаному відповідачем кредитному договорі та угодах до нього визначена сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, розмір комісії, строк повернення коштів, отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору та угодах до нього, такі правочини, згідно з вимогами ст. 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочинів, у зв`язку з чим договір та угоди до нього, згідно зі ст. 629 ЦК України є обов`язковими для виконання сторонами, а зобов`язання за ними, відповідно до приписів ст. 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов таких.
Відповідач, в порушення умов укладеного кредитного договору та угод до нього, своєчасно не повернула кредитні кошти та не сплатила відсотки за користування кредитом і комісію, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором № 563560-КС-001 від 28 жовтня 2025 року та угод до нього від 03 та 11 листопада 2025 року, розмір якої відповідач не спростувала, доказів про належне виконання умов кредитного договору та угод до нього не надала.
Позивач довів належними та допустимими доказами заявлені до стягнення з відповідача суми заборгованості за основним боргом, відсотками за користування кредитом та комісією. 
Судом встановлено, що розмір заборгованості по відсотками за користування кредитом позивачем нараховано відповідно до умов кредитного договору та угод до нього, та в межах строку їх дії, у зв`язку із чим суд погоджується із розрахунком суми заборгованості по відсоткам за користування кредитом, які були надані позивачем. Також суд погоджується з нарахованою позивачем сумою заборгованості відповідача по комісії, оскільки така відповідає умовам кредитного договору та угод до нього.
Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості сума заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦК України у розмірі 10000,00 грн, то зазначені вимоги задоволенню не підлягають з огляду на таке.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, в Україні у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України був введений воєнний стан із 05:30 24.02.2022 строком на 30 діб, який діє по теперішній час.
Приймаючи до уваги те, що заборгованість за ст. 625 ЦК України нарахована відповідачу у період дії в Україні воєнного стану, у зв`язку з чим позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача за кредитним договором та угодами до нього заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦК України у розмірі 10000,00 грн задоволенню не підлягає.
Таким чином, дослідивши матеріали справи та надані докази, враховуючи, що відповідач не надала суду відзив на позов та будь-які докази, що спростовують обставини, на які посилається позивач та які судом встановлено, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково.
За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором 563560-КС-001 від 28 жовтня 2025 року та угод до нього від 03 та 11 листопада 2025 року у розмірі 43493,10 грн, з яких: сума прострочених платежів по тілу кредиту 19860,00 грн; сума прострочених платежів по процентах 21548,10 грн; сума прострочених платежів за комісією 2085,00 грн.
Водночас суд відхиляє надані позивачем докази: правила надання споживчих кредитів, оскільки вони не підписані відповідачем, у тому числі за допомогою електронного підпису; паспорт споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом позичальника, проте він не є частиною кредитного договору, а виступає способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Розподіл судових витрат
Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із судового збору сплаченого за подання позовної заяви у розмірі 2662,40 грн. 
Матеріалами справи встановлено що при зверненні до суду з позовною заявою через підсистему «Електронний суд» позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2662,40 грн.
З огляду на те, що позов задоволено частково (81,31 %), у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у загальному розмірі 2164,80 грн (із розрахунку 2662,40 х 81,31 : 100).
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» заборгованість за кредитним договором № 563560-КС-001 від 28 жовтня 2025 року у розмірі 43493 гривні 10 копійок, 2164 гривні 80 копійок судового збору, всього 45657 гривень 90 копійок.
В решті позову відмовити.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Нетішинським міським судом Хмельницької області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика», місцезнаходження: вул. Лесі Українки, буд. 26, оф. 411, м. Київ, код ЄДРПОУ 41084239.
Відповідач:  ОСОБА_1 , останнє зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне судове рішення складено 15 вересня 2026 року.

Суддя         О. М. Гавриленко