КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 серпня 2026 року справа №320/42558/24
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вівіан" до Головного управління ДПС у Київській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Суть спору: До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Вівіан" із позовом до Головного управління ДПС у Київській області, Державної податкової служби України, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати Рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Київській області №11486642/35082820 від 25.07.2024 про відмову в реєстрації в ЄРПН податкової накладної ТОВ "Вівіан" №23 від 16.05.2024 виписаної на адресу ТОВ "Сільпо-Фуд";
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 16.05.2024 №23, складену ТОВ "Вівіан" (код ЄДРПОУ 3508280), днем її фактичного подання - 18.06.2024;
- визнати протиправним та скасувати Рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Київській області №11486641/35082820 від 25.07.2024 про відмову в реєстрації в ЄРПН податкової накладної ТОВ "Вівіан" №24 від 16.05.2024 виписаної на адресу ТОВ "Сільпо-Фуд";
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 16.05.2024 №24, складену ТОВ "Вівіан" (код ЄДРПОУ 3508280), днем її фактичного подання - 18.06.2024.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що за правилом "першої події" ним на адресу ТОВ "Сільпо-Фуд" було виписано податкові накладні №23 та №24 від 16.05.2024 року на загальну суму 5 124 422,50 грн (у тому числі ПДВ). Підставою для їх складання стало отримання авансових платежів у межах виконання умов Договору оренди нерухомого майна від 07.05.2024. Позивач наголошує, що реєстрація вказаних накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних була зупинена через нібито відповідність операцій пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, оскільки обсяг постачання за кодом 68.20 перевищував величину залишку.
Позивач стверджує, що на виконання вимог контролюючого органу ним було подано письмові пояснення та копії документів, які в повному обсязі підтверджують реальність здійснених фінансово-господарських операцій. Попри це, Комісією Головного управління ДПС у Київській області було прийнято рішення №11486642/35082820 та №11486641/35082820 від 25.07.2024 про відмову в реєстрації накладних. Підставою для відмови було вказано ненадання або часткове надання додаткових документів, проте в графі "Додаткова інформація" оскаржуваних рішень не конкретизовано, яких саме документів не вистачає.
У позовній заяві підкреслено, що ТОВ "Вівіан" здійснює законну господарську діяльність, основним видом якої є надання в оренду нерухомого майна (торгівельний комплекс "ЖИРАФ" в м. Ірпінь). Позивач зауважує, що через військову агресію рф об`єкт було знищено на 90%, однак з 01.04.2023 розпочато процес його відновлення. Укладений з ТОВ "Сільпо-Фуд" договір передбачає оренду приміщень площею 2257 кв. м строком на 10 років, а сплачені орендарем кошти є передбаченими договором авансовими платежами за перші та останній місяці оренди.
Позивач вважає дії відповідачів неправомірними, оскільки квитанції про зупинення реєстрації не містили належного обґрунтування розрахунку показників ризиковості та не вказували чіткого переліку документів, необхідних для реєстрації. На думку позивача, ним було виконано всі вимоги законодавства щодо складання та реєстрації податкових накладних за фактом отримання оплати, а відсутність конкретики в рішеннях про відмову ставить платника податків у стан правової невизначеності. З огляду на це, позивач просить визнати оскаржувані рішення протиправними та зобов`язати ДПС зареєструвати податкові накладні в ЄРПН.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.09.2024 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
17.10.2024 через підсистему "Електронний Суд" від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідачі проти позову заперечують, вважаючи вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Свою позицію контролюючий орган обґрунтовує тим, що процедура зупинення реєстрації та прийняття рішень про відмову відбулася у повній відповідності до норм Податкового кодексу України, Постанови КМУ №1165 та Наказу МФУ №520. Відповідачі наголошують, що за результатами автоматизованого моніторингу операції позивача було визнано такими, що відповідають пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, оскільки обсяг постачання послуг за кодом 68.20 перевищував величину залишку, визначеного як різниця між обсягами придбання та постачання.
Контролюючий орган зазначає, що квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних №23 та №24 містили чітко визначений критерій ризиковості та пропозицію надати пояснення й копії документів для підтвердження інформації. Відповідачі підкреслюють, що перевірка на відповідність критеріям ризиковості здійснюється при реєстрації кожної накладної незалежно від статусу платника і є законним заходом податкового контролю. Крім того, на думку податкової служби, посилання позивача на незрозумілість вимог є безпідставними, оскільки подання ним первинних документів після зупинення реєстрації свідчить про повне розуміння алгоритму дій та суті рішень суб`єкта владних повноважень.
Окрему увагу відповідачі приділяють тому факту, що після розгляду первинних пояснень позивача Комісією регіонального рівня було надіслано повідомлення від 15.07.2024 про необхідність надання додаткових документів. Зокрема, від позивача вимагались первинні документи щодо постачання, транспортування, навантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, рахунки-фактури, акти приймання-передачі та банківські виписки. Оскільки позивач не надав додаткових пояснень та документів у встановлений п`ятиденний термін, Комісія прийняла правомірні рішення від 25.07.2024 про відмову в реєстрації податкових накладних на підставі пункту 10 Порядку №520.
Відповідачі зазначають, що обов`язок підтвердження правомірності формування податкових зобов`язань та реальності господарських операцій належними первинними документами покладено саме на платника податків. У зв`язку з порушенням позивачем встановленого алгоритму дій та ненаданням повного пакету документів на запит контролюючого органу, оскаржувані рішення вважаються законними, а дії податкової служби такими, що вчинені в межах повноважень та у спосіб, передбачений законодавством.
22.10.2024 через підсистему "Електронний Суд" від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що доводи контролюючого органу не спростовують обґрунтувань, наведених у позовній заяві. Позивач наголошує, що відповідачі у відзиві взагалі не обґрунтували мотивацію підстав та причин віднесення операцій за податковими накладними №23 та №24 від 16.05.2024 до пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Хоча у квитанціях про зупинення реєстрації було зазначено конкретний критерій та наведено показники D та Р, самі розрахунки жодним чином не були обґрунтовані, що свідчить про безпідставність віднесення господарських операцій до ризикових. Позивач стверджує, що відповідачем не доведено перевищення обсягу постачання послуг за кодом 68.20 над величиною залишку, що робить квитанції необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам Порядку №1165.
Позивач звертає увагу суду на те, що квитанції не містили інформації про конкретний перелік документів, які необхідно було надати для реєстрації накладних, що поставило платника податків у стан правової невизначеності. Недотримання податковим органом вимог законодавства щодо чіткого оформлення квитанції на етапі зупинення реєстрації, на думку позивача, автоматично робить незаконними і подальші рішення Комісії про відмову в реєстрації. Крім того, моніторинг відповідності операцій критеріям ризику є превентивним заходом і не повинен підміняти собою проведення повноцінних податкових перевірок.
У відповіді на відзив позивач підкреслює, що спірні податкові накладні були виписані за фактом "першої події" - отримання авансових платежів за оренду від ТОВ "Сільпо-Фуд" на загальну суму 5 124 422,50 грн, що підтверджується наданими банківськими виписками. Попри наявність документів, які підтверджували зарахування коштів, Комісія регіонального рівня вимагала надати документи, які взагалі не стосуються суті господарської операції (оренди), а саме: документи щодо транспортування, навантаження, складські документи та інвентаризаційні описи. Також контролюючий орган вимагав надати акти наданих послуг, які на момент отримання авансу та виписки накладних фізично не могли бути складені.
Позивач зауважує, що в оскаржуваних рішеннях про відмову у графі "Додаткова інформація" не було зазначено конкретних документів, яких, на думку відповідача, не вистачає, а також не вказано причин, з яких надані позивачем пояснення були відхилені. На переконання позивача, акти індивідуальної дії, якими є спірні рішення, не містять фактичних і юридичних підстав їх прийняття та зрозумілих мотивів, а тому не можуть вважатися правомірними. Таким чином, позивач вважає, що у відповідача не було законних підстав для відмови у реєстрації податкових накладних.
Розглянувши клопотання відповідачів про проведення судового засідання з повідомлення (викликом) сторін, заявлене у відзиві на позовну заяву, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.08.2026 відмовлено в задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Київській області та ДПС України про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідно до частини 5 статті 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Учасники справи з клопотанням про розгляд справи в судовому засіданні до суду не звертались. З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено в порядку письмового провадження за наявними в ній матеріалами та доказами.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вівіан" (ідентифікаційний код 35082820, місцезнаходження: 08205, Україна, Київська обл., місто Ірпінь, площа Привокзальна, будинок 1 квартира 1) є юридичною особою приватного права, зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 26.04.2007 (а.с. 21-22).
Видами господарської діяльності позивача за КВЕД є (а.с. 25): 
68.20 Надання в оренду та експлуатацію власного чи орендованого майна
47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах продуктами харчування
47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах
47.21 Роздрібна торгівля фруктами та овочами в спеціалізованих магазинах
47.43 Роздрібна торгівля електронною апаратурою побутового призначення для приймання, запису, відтворення звуку і зображення
47.53 Роздрібна торгівля килимами, килимовими виробами, покриттям для стін і підлоги
Основою виникнення господарських відносин між сторонами став Договір оренди нерухомого майна від 07.05.2024, укладений між позивачем (ТОВ "Вівіан") та ТОВ "Сільпо-Фуд" (а.с. 49-97). Предметом вказаного правочину є надання в тимчасове платне користування нерухомого майна – нежитлових приміщень загальною площею 2257 кв. м (на 1 та 2 поверхах), яке розташоване за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, вул. Соборна, б. 160-В (торгівельний комплекс "Жираф"). 
Об`єкт оренди належить позивачу на праві власності, що підтверджується відповідним витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 48). 
Позивач зазначає, що попри значні руйнування об`єкта (на 90%) внаслідок військової агресії Російської Федерації, станом на дату укладення договору тривав процес його активного відновлення.
16.05.2024, на виконання умов Договору оренди, Орендар (ТОВ "Сільпо-Фуд") здійснив перерахування авансових платежів за перший та останній місяці оренди. Оплата була проведена двома окремими платежами: першим - у розмірі 3 900 000,00 грн (у тому числі ПДВ 650 000,00 грн), що підтверджується платіжною інструкцією №9264977 (а.с. 98) та другим - у розмірі 1 224 422,50 грн (у тому числі ПДВ 204 070,42 грн), що підтверджується платіжною інструкцією №9264978 (а.с. 99). Загальна сума отриманих коштів, що стала підставою для виникнення податкових зобов`язань за правилом "першої події" (пункт 187.1 статті 187 Податкового кодексу України), склала 5 124 422,50 грн.
Того ж дня, 16.05.2024, позивач склав та подав для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) податкові накладні №23 та №24 (а.с. 100-101, 111-112). 
Однак, за результатами автоматизованого моніторингу, реєстрацію обох накладних було зупинено ДПС України. Згідно з квитанціями (а.с. 102-103, 113-114), підставою для зупинення стала відповідність операцій пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (Додаток 3 до Порядку №1165), оскільки обсяг постачання послуг за кодом 68.20 (оренда) перевищував величину залишку, розрахованого як різниця між придбанням та постачанням послуг. Додатково повідомлено: показник "D"=37.3353%, "Рпоточ"=0. Запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН.
На виконання вимог Порядку №520, позивач надіслав через електронний кабінет письмові пояснення (а.с. 104) та копії документів, що підтверджують реальність операції, зокрема Договір оренди та банківські виписки про отримання авансу. 
За результатами розгляду цих документів, Комісія регіонального рівня 15.07.2024 надіслала позивачу повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та копій документів (а.с. 106-108, 115-117). Контролюючий орган вимагав надати первинні документи щодо постачання, зберігання та транспортування продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, рахунки-фактури та акти приймання-передачі послуг. Графа "Додаткова інформація" контролюючим органом не заповнена.
25.07.2024 Комісія з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі ГУ ДПС у Київській області прийняла два рішення про відмову в реєстрації: №11486642/35082820 (щодо ПН №23) (а.с. 109-110) та №11486641/35082820 (щодо ПН №24) (а.с. 118-119). Підставою відмови вказано ненадання або часткове надання додаткових документів. При цьому, у графі "Додаткова інформація" оскаржуваних рішень контролюючий орган не деталізував, які саме документи з наданих позивачем були визнані неналежними або яких документів не вистачило для прийняття позитивного рішення.
Не погоджуючись із прийнятими рішеннями, вважаючи їх необґрунтованими та такими, що порушують його права як платника податків, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір по суті, суд керується положеннями чинного законодавства, яке діяло станом на час виникнення спірних правовідносин та враховує наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює ПК України.
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з абзацами 1-3 пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Абзацом 5 пункту 201.10 статті 201 ПК України визначено, що підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Відповідно до абзаців 9-10 пункту 201.10 статті 201 ПК України датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України (абзац 15 пункту 201.10 статті 201 ПК України).
Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок №1246).
Відповідно до пункту 8 Порядку №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування складаються та реєструються постачальником (продавцем) - платником податку, крім випадків, визначених пунктом 9 цього Порядку.
Згідно з пунктом 12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності кваліфікованого електронного підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронні довірчі послуги", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відповідно до пункту 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі квитанція).
Пунктом 14 Порядку №1246 визначено, що квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДПС.
Згідно з пунктом 15 Порядку №1246 у квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.
У разі зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку (пункт 17 Порядку №1246).
Водночас положеннями пункту 201.16 статті 201 ПК України регламентовано, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Так, Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (далі - Порядок №1165, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно з пунктом 5 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Відповідно до пунктів 7-8 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет.
Пунктами 10-11 Порядку №1165 визначено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:
1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;
2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Отже, з вищенаведених норм вбачається, що після надсилання платником податку складеної ним податкової накладної (розрахунку коригування) до ДПС України, в автоматизованому режимі (тобто без участі працівників контролюючого органу) проводиться перевірка відповідності цієї податкової накладної (розрахунку коригування) критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.
Комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (абзац 2 пункту 25 Порядку №1165).
Як встановлено судом з матеріалів справи, підставою для зупинення реєстрації податкових накладних №23 від 16.05.2024 та №24 від 16.05.2024 у квитанціях про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних контролюючим органом зазначено те, що обсяг постачання послуги за кодом ДКПП 68.20 перевищує величину залишку, визначеного як різниця між обсягом придбання та обсягом постачання, що відповідає пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 до Порядку №1165).
Додатково у квитанціях було наведено розрахункові показники податкового навантаження та відповідності критеріям: показник "D"=37.3353%, "Рпоточ"=0.
У зв`язку з виявленим ризиком, позивачу було запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН для розгляду питання про прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, з посиланням на норми Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №520.
З цього приводу суд звертає увагу на те, що згідно з пунктом 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, які є додатком 3 до Порядку №1165, критерієм ризиковості здійснення операцій визначено відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Реєстрі, у таблиці даних платника податку на додану вартість (далі - платник податку) як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 рази, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.
Суд вказує, що до повідомлення про подання пояснень та додаткових пояснень на вимогу контролюючого органу позивачем додано копії первинних документів на підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній.
При цьому, можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання на реєстрацію податкової накладної напряму залежить від чіткого формулювання податковим органом позиції про те, під який саме критерій ризиковості платника податку та/або критерій ризиковості здійснення операцій підпадає платник податку, якому відповідає платник податку, що прямо впливає на можливість надання платником податку в подальшому відповідних документів, перелік яких міститься у вичерпному переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРНП.
Верховний Суд України в постанові від 10.04.2020 по справі №819/330/18 зазначив, що для кожного критерію передбачений самостійний список документів, за умови подання якого, приймається рішення про реєстрацію податкової накладної.
При цьому загальне посилання на вичерпний перелік документів контролюючим органом не є достатнім, а перелік документів, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення контролюючим органом, повинен бути конкретизований та чіткий.
Дотримання вимоги чіткості і недвозначності щодо інформації, яка зазначена в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної, є особливо важливим з огляду на специфіку податкового законодавства та наслідки недотримання платником податків вимог щодо подання неповного переліку документів.
Недотримання принципу правової визначеності під час зупинення реєстрації податкової накладної призводить до необізнаності платника податків щодо вичерпного переліку необхідних документів, які він повинен був надати контролюючому органу, внаслідок чого у відповідача виникла можливість прояву нічим необмеженої дискреції. Вказане, на думку суду, призвело до прояву суб`єктом владних повноважень негативного розсуду, внаслідок чого платник податків не зміг належним чином виконати свої обов`язки, мета яких - реєстрація податкової накладної.
Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства.
Але здійснення моніторингу податкових накладних не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.
Аналогічна правова позиція також викладена Верховним Судом в постановах від 23.10.2018 по справі №822/1817/18, від 21.05.2019 по справі за №0940/1240/18, від 25.11.2022 по справі №320/3484/21, від 15.03.2023 по справі №620/4227/20.
Верховний Суд України в постанові від 20.06.2023 по справі №200/6012/20-а зазначив, що у випадку загальної вказівки щодо необхідності подати документи у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний, саме в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття необґрунтованого рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.
Суд констатує, що рішення Комісії має містити чіткі підстави для відмови в реєстрації податкової накладної, у даному випадку, або надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та не є достатніми для прийняття комісією ДПС рішень про реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування, або надання платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття комісією ДПС рішень про реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування.
Суд, дослідивши матеріали справи та подані позивачем документи, встановив наступне.
Позивачем на підтвердження реальності та належності господарської операції, яка стала підставою для складання та подання на реєстрацію податкових накладних №23 від 16.05.2024 та №24 від 16.05.2024, надано пакет первинних, договірних, розрахункових та підтвердних документів. Зокрема, до матеріалів справи долучено Договір оренди нерухомого майна від 07.05.2024, укладений між ТОВ "Вівіан" (Позивач) та ТОВ "Сільпо-Фуд", який передбачав передачу в тимчасове платне користування нежитлових приміщень загальною площею 2257 кв. м (на 1 та 2 поверхах) за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, вул. Соборна, б. 160-В (торгівельний комплекс "Жираф"). На підтвердження права власності на зазначений об`єкт оренди надано Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
На виконання умов вказаного Договору 16.05.2024 орендарем було здійснено перерахування авансових платежів за перший та останній місяці оренди. Позивачем надано платіжні інструкції №9264977 від 16.05.2024 на суму 3 900 000,00 грн (у т.ч. ПДВ 650 000,00 грн) та №9264978 від 16.05.2024 на суму 1 224 422,50 грн (у т.ч. ПДВ 204 070,42 грн), а також відповідні банківські виписки. Призначення платежів відповідає номенклатурі послуг (оренда нерухомого майна), зазначених у податкових накладних, що підтверджує факт здійснення господарської операції за правилом "першої події" та виникнення податкових зобов`язань. Додатково позивач зазначив, що попри 90% руйнування об`єкта внаслідок збройної агресії РФ, станом на момент укладення правочину тривали активні роботи з його відновлення.
Позивачем складено податкові накладні №23 та №24 від 16.05.2024 на загальну суму 5 124 422,50 грн, які були подані на реєстрацію до ЄРПН у встановлений строк. У відповідь на квитанції про зупинення їх реєстрації позивач через систему електронного документообігу подав письмові пояснення та копії документів, додавши повний пакет: договір оренди з усіма додатками, платіжні документи, документи про право власності, а також документи щодо матеріально-технічної бази та кадрових ресурсів підприємства.
Зокрема, надано повідомлення за формою №20-ОПП та квитанції до нього щодо об`єктів оподаткування; штатний розпис, наказ про призначення директора; витяг з ЄДРПОУ щодо ТОВ "ВІВІАН" та витяг з реєстру платників ПДВ, що підтверджують статус платника податків та основний вид діяльності (КВЕД 68.20 - надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна).
Окрім цього, позивач надав пояснення щодо неможливості надання певних документів (акти наданих послуг, складські документи, інвентаризаційні описи), оскільки господарська операція перебуває на стадії авансування (передплати), а специфіка послуг оренди не передбачає транспортування чи складського обліку продукції. 
Таким чином, сукупність наданих матеріалів охоплює повний ланцюг господарської операції: укладення договору оренди, документальне підтвердження права власності на об`єкт, фактичне здійснення оплати (авансу), формування та подання податкових накладних у встановлений строк, підтвердження матеріально-технічної спроможності та кадрового забезпечення позивача для надання послуг оренди нерухомого майна у межах його звичайної діяльності.
Суд відмічає, що надані позивачем до податкового органу після зупинення реєстрації податкових накладних документи, які також містяться в матеріалах справи, повністю розкривають зміст господарської операції, за висновком суду, є належними та достатніми для реєстрації таких в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Варто наголосити, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.
Поряд з цим, з матеріалів справи встановлено, що позивачем було надано копії первинних документів, якими підтверджується законність та реальність господарської операції.
Крім того, суд зауважує, що будь-які посилання податкового органу на аналіз та оцінку здійснення та реальності господарських операцій позивача з контрагентом(-ами) суд вбачає безпідставними, оскільки у даній категорії справ суд не надає оцінку реальності здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом, на підставі яких складено спірні податкові накладні, оскільки це питання повинно досліджуватись під час здійснення податкового контролю шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог Податкового кодексу України, а тому не є предметом судового розгляду у справах щодо оскарження рішень про відмову в реєстрації податкових накладних, які стосуються наявності чи відсутності підстав для зупинення та відмови у реєстрації податкових накладних згідно виключних підстав для вчинення податковим органом таких дій та прийняття рішень, що передбачені податковим законодавством, до числа яких не відноситься встановлення ані контролюючим органом, ані судом реальності господарських операцій поза межами податкового контролю та прийнятими за такими заходами контролю рішеннями.
Таким чином, у відповідача були відсутні підстави для зупинення реєстрації податкової накладної позивача.
Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначає Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений Наказом Міністерства фінансів України 12.12.2019 №520 (далі - Порядок №520).
Пунктом 2 Порядку №520 встановлено, що прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).
Відповідно до пункту 3 Порядку №520 комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.
Згідно з пунктом 4 Порядку №520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.
Відповідно до пункту 5 Порядку №520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Тобто, зміст переліку документів, встановлений пунктом 5 Порядку №520 свідчить про те, що він є загальним і повинен диференціюватися в залежності від того, яка господарська операція покладена в основу виникнення податкових зобов`язань з ПДВ, тобто узгоджуватися з вимогами, як пункту 185.1 статті 185, так і пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України.
За таких обставин, суд вважає, що контролюючий орган повинен при зупиненні реєстрації податкової накладної не лише запропонувати надати документи, а й навести їх конкретний перелік, оскільки в пункті 5 Порядку №520 наведений не вичерпний ("може включати") перелік документів необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі.
В іншому випадку така підстава для прийняття рішення про відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі з підстави ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку не може бути застосована.
Водночас зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та контрагентом, та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, суд приходить до висновку, що відповідач не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних.
Пунктом 7 Порядку №520 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.
Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).
Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня (пункт 9 Порядку №520).
Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку (пункт 10 Порядку №520).
За правилами пункту 11 Порядку №520 комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/ оформлених із порушенням законодавства.
При цьому, у розрізі положень пунктів 12, 13 Порядку №520 рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі набирає чинності в день прийняття відповідного рішення. Рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.
Зі змісту спірного рішення вбачається, що підставою для його прийняття слугував висновок контролюючого органу про ненадання платником податку копій первинних документів. При цьому, оскаржуване рішення не містить конкретизації, які з перелічених документів не надано позивачем.
Пунктом 26 Порядку №1165 передбачено, що комісія регіонального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком та Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Мінфіном.
Комісія центрального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком.
Згідно з пунктом 29 Порядку №1165 до складу комісій регіонального рівня входять посадові особи головних управлінь ДПС в областях, Київській області та Офісу великих платників податків ДПС.
До складу комісії центрального рівня входять посадові особи ДПС.
Комісія контролюючого органу складається з голови, заступника голови, секретаря та не менше семи членів (пункт 30 Порядку №1165).
Абзацами 5-6 пункту 40 Порядку №1165 визначено, що рішення комісії контролюючого органу приймається шляхом відкритого голосування.
Рішення комісії контролюючого органу приймається більшістю голосів присутніх на засіданні членів такої комісії.
Під час засідання секретарем комісії контролюючого органу ведеться протокол, в якому фіксуються прийняті рішення та надані доручення.
Протокол підписується головою комісії контролюючого органу (у разі його відсутності - заступником), заступником голови, секретарем та членами комісії, які брали участь у засіданні (абзаци 8-9 пункту 40 Порядку №1165).
Відповідно до пункту 46 Порядку №1165 у протоколі засідання комісії контролюючого органу зазначається перелік осіб, присутніх на засіданні, порядок денний засідання, питання, що розглядалися на засіданні, перелік осіб, які виступали під час засідання, результати голосування, прийняті такою комісією рішення.
Пунктом 45 Порядку №1165 визначено, що розгляд питання на засіданні комісії контролюючого органу включає такі етапи: доповідь секретаря комісії; доповідь члена комісії, співдоповідь (у разі потреби); внесення членами комісії пропозицій, їх обговорення; оголошення головою комісії рішення про припинення обговорення питання; голосування; оголошення головою комісії результатів голосування; оформлення протоколу.
Отже, прийняття рішення про реєстрацію/відмову у реєстрації податкової накладної (розрахунку коригування) передбачає проведення комісією контролюючого органу відповідного засідання, на якому членами комісії розглядаються та аналізуються надані платником податків документи та пояснення з метою прийняття обґрунтованого рішення зі спірного питання.
Суд звертає увагу, що в оскаржуваних рішеннях не зазначено причин неврахування наданих позивачем пояснень, в яких повідомлено про операції, на підставі яких сформовано податкову накладну та неврахування наданих позивачем копій необхідних первинних документів (у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні"), що беззаперечно підтверджують реальність здійснення господарської операції за вищевказаною податковою накладною.
Суд відхиляє доводи відповідачів, наведені у відзиві на позовну заяву про те, що позивачем не надано документів, які б надали можливість встановити реальність здійснення господарської операції, оскільки можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкових накладних №23 та №24 від 16.05.2024 прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків із зазначенням необхідності надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.
Надаючи оцінку наведеному, суд зауважує, що платник податку на стадії реєстрації податкової накладної не зобов`язаний доводити реальність здійсненої господарської операції у тому обсязі, який притаманний процедурі податкової перевірки, оскільки така операція підтверджується первинними документами та відображається у бухгалтерському й податковому обліку.
Водночас висловлені Головним управлінням ДПС у Київській області та Державною податковою службою України зауваження у квитанціях та рішеннях про відмову у реєстрації податкових накладних від 16.05.2024 фактично стосуються оцінки договірних відносин між ТОВ "Вівіан" та ТОВ "Сільпо-Фуд", а також перевірки наявності документів, які фізично не могли бути складені на момент виникнення "першої події" (зокрема, актів наданих послуг при отриманні авансу) або які взагалі не стосуються специфіки послуг з оренди нерухомого майна (документи щодо транспортування та складського обліку). Такі дії контролюючого органу свідчать про надмірний формалізм та виходять за межі його компетенції на стадії технічної реєстрації податкової накладної в ЄРПН, оскільки подані позивачем документи (договір оренди, платіжні інструкції про оплату авансу, витяг з реєстру речових прав) є цілком достатніми для ідентифікації суті операції та підтвердження підстав для нарахування податкових зобов`язань.
Суд вважає, що змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами ПК України. Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.
Вказана позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07.12.2022 у справі №500/2237/20, від 16.09.2022 у справі №380/7736/21, від 19.07.2023 у справі №420/7850/22.
Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії має наслідком визнання його протиправним.
Аналогічна правова позиція вже неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 25.11.2022 у справі №320/3483/21, 27.10.2022 у справі №360/3253/20, від 21.05.2019 по справі №0940/1240/18, від 10.04.2020 у справі №819/330/18 та від 18.06.2020 у справі №824/245/19-а.
При цьому, Верховний Суд у постанові від 05.01.2021 у справі №640/11321/20 зазначив, що незважаючи на те, що затверджена Порядком №1165 форма рішення, яка не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності пунктам 1-8 критеріїв ризиковості платника податку, не скасовує обов`язок податкового органу необхідності доказування, передбаченого частиною другою статті 77 КАС України.
Суд враховує, що індивідуальний акт, виданий суб`єктом владних повноважень є документом, прийнятим з метою реалізації положень нормативно-правового акту (актів) щодо конкретної життєвої ситуації, не містить загальнообов`язкових правил поведінки та стосується прав і обов`язків чітко визначеного суб`єкта (суб`єктів), якому він адресований.
Загальною рисою, яка відрізняє індивідуальні акти є їх виражений правозастосовний характер.
Головною рисою таких актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акта нормам чинного законодавства.
Натомість оскаржувані рішення податкового органу не відповідають критеріям чіткості та зрозумілості індивідуального акта, та породжують їх неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.
Таким чином, суд дійшов висновку, що посилання на вказані підстави в обґрунтування прийнятого рішення про відмову у реєстрації спірної податкової накладної за умови ненаведення комісією доказів того, що подані позивачем пояснення є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності зазначеної у них інформації, свідчить про протиправність таких рішень.
Окрім цього, при вирішенні спору по суті суд зазначає, що відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права та підлягає застосуванню національними судами при розгляді справ.
У своїй судовій практиці Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява №33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, "Онер`їлдіз проти Туреччини" [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява №48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява №21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява №10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява №55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява №36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), п. 119).
Крім того, Резолюцією Комітету Міністрів Ради Європи 77 (31) від 28.09.1977 урядам держав-членів рекомендовано керуватися у своєму праві й адміністративній практиці принципами, які наводяться у додатку до цієї резолюції.
Ці принципи застосовуються для захисту осіб, як фізичних, так і юридичних, в адміністративних процедурах відносно будь-яких індивідуальних заходів або рішень, які були прийняті в ході здійснення публічної влади і які за своїм характером безпосередньо впливають на їхні права, свободи або інтереси (адміністративні акти).
У ході реалізації цих принципів слід ураховувати належним чином вимоги щодо належного та ефективного управління, а також інтереси третіх сторін та основні публічні інтереси. У випадках, коли вимоги зумовлюють необхідність внесення змін або вилучення одного чи більше принципів у конкретних випадках або в специфічних сферах публічної адміністрації, слід докласти всіх можливих зусиль, відповідно до фундаментальних цілей цієї резолюції, для досягнення якомога вищого ступеня справедливості.
Такими принципами, згідно з Додатком до Резолюції, зокрема, є: право бути вислуханим, що означає, що щодо будь-якого адміністративного акта, який за своїм характером може несприятливо впливати на права, свободи або інтереси особи, така особа може пред`явити факти й аргументи та, у відповідних випадках, докази, що будуть ураховані адміністративним органом; виклад мотивів, що означає, що якщо адміністративний акт є таким, що за своїм характером несприятливо впливає на права, свободи або інтереси особи, така особа отримує інформацію про мотиви, на яких він ґрунтується. Інформація про мотиви зазначається в акті або передається відповідній особі, за її запитом, у письмовій формі протягом розумного строку.
З урахуванням наведеного, суд зазначає, що дії комісії Головного управління ДПС у Київській області з прийняття спірних рішень №11486642/35082820 та №11486641/35082820 від 25.07.2024, в яких не наведені належні мотиви їх ухвалення та не зазначені конкретні підстави неврахування наданих позивачем пояснень і документів, свідчать про порушення Головним управлінням ДПС у Київській області як принципу належного урядування, так і принципів, закріплених в Резолюції Комітету Міністрів Ради Європи 77 (31) від 28.09.1977.
Зокрема, посилання у рішеннях на "ненадання додаткових документів" без уточнення їх переліку та без врахування об`єктивної неможливості надання певних паперів (як-от актів наданих послуг при авансовій оплаті), свідчить про непрозорість та непередбачуваність дій відповідачів. Такі дії суб`єкта владних повноважень створюють умови правової невизначеності та перешкоджають можливості платника податків планувати надалі свою господарську діяльність, що є недопустимим у правовій державі.
За таких обставин, суб`єкт владних повноважень не може обґрунтовувати правомірність свого рішення лише формальними посиланнями на норми права, ігноруючи фактичні обставини здійснення операції та надані платником докази, що вказують на реальність орендних правовідносин між ТОВ "Вівіан" та ТОВ "Сільпо-Фуд".
Відповідно до положень статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".
Однак під час розгляду справи відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, не надали суду належних і достатніх доказів, які спростовували б твердження позивача, не навели мотивів прийняття спірних рішень, а відтак, не довели правомірності останніх.
Таким чином, суд дійшов висновку, що враховуючи наявність у позивача передбачених чинним законодавством України документів, які свідчать про реальне проведення господарських операцій між ТОВ "Вівіан" та ТОВ "Сільпо-Фуд", Головне управління ДПС у Київській області не мало правових підстав для прийняття спірних рішень №11486642/35082820 та №11486641/35082820 від 25.07.2024 про відмову в реєстрації податкових накладних №23 та №24 від 16.05.2024.
Надані позивачем докази у своїй сукупності є достатніми для підтвердження факту здійснення господарської діяльності та виникнення податкових зобов`язань за правилом "першої події", а відтак для виконання обов`язку з реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних.
У зв`язку з цим, суд вважає, що позовна вимога стосовно визнання протиправним та скасування рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Київській області №11486642/35082820 та №11486641/35082820 від 25.07.2024 про відмову в реєстрації в ЄРПН податкової накладної ТОВ "Вівіан" №23 та №24 відповідно від 16.05.2024, виписаних на адресу ТОВ "Сільпо-Фуд" підлягає задоволенню.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 16.05.2024 №23 та №24, складені ТОВ "Вівіан", днем їх фактичного подання - 18.06.2024, суд зазначає таке.
Згідно з частиною 4 статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Відповідно до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 №1395/5, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.
Таким чином, дискреція це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.
Тобто дискреційні повноваження це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.
Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.
Згідно з пунктами 19, 20 Порядку №1246, у редакції чинній станом на час вирішення спору по суті, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Внесення відомостей до ЄРПН на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку.
Датою внесення відомостей до ЄРПН вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.
Таким чином, у день набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН Державною податковою службою України вчиняються відповідні дії по реєстрації, при цьому датою реєстрації є день набрання законної сили рішенням суду, якщо у судовому рішенні не зазначена інша дата. Отже, суд може зазначити у судовому рішенні конкретну дату, яку контролюючому органу необхідно відобразити в якості дати реєстрації податкової накладної в Реєстрі.
Беручи до уваги наведене, суд вважає наявними правові підстави для задоволення позовних вимог у цій частині.
З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Вирішуючи питання стосовно розподілу судових витрат, суд враховує наступне.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 6 056,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 03.09.2024 №809, оригінал якої наявний в матеріалах справи (а.с. 18).
Таким чином, враховуючи, що позов задоволено, судові витрати щодо сплати судового збору підлягають присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області, протиправні рішення якого призвели до виникнення спірних правовідносин.
На підставі викладеного, керуючись статтями 139, 241 243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.
2. Визнати протиправним та скасувати Рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Київській області №11486642/35082820 від 25.07.2024 про відмову в реєстрації в ЄРПН податкової накладної ТОВ "Вівіан" №23 від 16.05.2024, виписаної на адресу ТОВ "Сільпо-Фуд".
3. Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 16.05.2024 №23, складену ТОВ "Вівіан" (ідентифікаційний код 3508280), днем її фактичного подання - 18.06.2024.
4. Визнати протиправним та скасувати Рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Київській області №11486641/35082820 від 25.07.2024 про відмову в реєстрації в ЄРПН податкової накладної ТОВ "Вівіан" №24 від 16.05.2024, виписаної на адресу ТОВ "Сільпо-Фуд".
5. Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 16.05.2024 №24, складену ТОВ "Вівіан" (ідентифікаційний код 3508280), днем її фактичного подання - 18.06.2024.
6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області (ідентифікаційний код ВП 44096797) на користь ТОВ "Вівіан" (ідентифікаційний код 35082820) судовий збір у розмірі 6 056,00 грн (шість тисяч п`ятдесят шість грн 00 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Кушнова А.О.