Справа №601/1993/26 
Провадження № 3/601/632/2026 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2026 року        м. Кременець       
Суддя Кременецького районного суду Тернопільської області Білосевич Г.С., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Кременецького районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , направлені за частиною 1 статті 173-2 КУпАП –

встановив:

30 червня 2026 року приблизно о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_1 за місцем свого проживання умисно вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно дружини ОСОБА_2 , яке виражалось в словесному залякуванні, особистій образі, чим було заподіяно шкоду психологічному здоров`ю потерпілої, своїми діями вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що між ним та його дружиною час від часу виникають непорозуміння. Того дня прийшовши додому запитав у дружини про те де його гроші, через що між ними і виник конфлікт. Провадження просить закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною 3 статті 173-2 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність, за повторне протягом року вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статті, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;.
Згідно п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Згідно зі статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису….., протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Однак, в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП. 
Так із долучених до матеріалів справи пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_1 слідує, що між ними, як між подружжям, час від часу виникають непорозуміння та конфлікти.
Конфлікт не є домашнім насильством в розумінні ст. 173-2 КУпАП
Окрім того, протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно  ОСОБА_1 не може бути беззаперечним доказом його вини, оскільки не являює собою імперативного факту доведеності вини.
Виходячи з Конституційного принципу, який закладений в статті 62 Конституції України, згідно якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що справу про адміністративне правопорушення слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 173-2 КУпАП через недоведеність його вини.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись статтями ст.ст. 33, 34, 35, 36, 40-1, 173-2, 280, 283, 284, 287, 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Адміністративну справу відносно  ОСОБА_1  за частиною 3 статті 173-2 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення, через Кременецький районний суд Тернопільської області.

Суддя: