П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
^————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2026 р. | м. Одеса | Справа № 420/5696/26

Головуючий в 1 інстанції: Стефанов С. О.
Місце ухвалення: м. Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого – Лук`янчук О.В.
суддів – Бітова А.І.
– Ступакової І.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 липня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області_ про визнання протиправним дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про відмову в перерахунку пенсії № 183250003870 від 13.02.2026, яким відмовлено ОСОБА_1 у переведенні з пенсії, призначеної відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ “Про державну службу”. 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області призначити з 04 лютого 2026 року ОСОБА_1 пенсію, відповідно до пункту 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 №889-VIII “Про державну службу” та статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-XII “Про державну службу”, зарахувавши до стажу державної служби період роботи в органах місцевого самоврядування з 25.07.2006 по 01.05.2016 року, з урахуванням довідок виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області від 13.02.2026 № 02.1-25/421 про складові заробітної плати та від 13.02.2026 № 02.1-25/419, № 02.1-25/420 про інші складові заробітної плати.
В обґрунтування позовних вимог зазначається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області та з 29.10.2025 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. 04.02.2026 року ОСОБА_1 звернулась до територіального органу Пенсійного Фонду України – Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою № 666 стосовно переведення її з пенсії за віком, відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, на пенсію за віком відповідно до Закону України “Про державну службу”. До заяви ОСОБА_1 надала паспорт, номер платника податків, трудову книжку серія НОМЕР_1 від 25.02.1987 року, довідки про складові заробітної плати від 13.02.2026 № 02.1-25/421 (Додаток 1 до Порядку), № 02.1-25/419 (Додаток 2 до Порядку) та № 02.1-25/420 (Додаток 2 до Порядку), видані Виконавчим комітетом Роменської міської ради Сумської області. Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності органом, уповноваженим розглянути заяву позивача, визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про відмову в перерахунку пенсії № 183250003870 від 13.02.2026 позивачу ОСОБА_1 відмовлено в проведені перерахунку пенсії щодо переведення з пенсії за віком, відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” на пенсію за віком, відповідно до Закону України “Про державну службу” від 10.12.2015 № 889-VIII, оскільки відсутні законодавчі підстави а саме - станом на 01.05.2016 не займала посаду, віднесену до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України № 3723 посаду державної служби, а також станом на цю дату відсутні не менш 10 років та не менше як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби. В обґрунтування такої відмови йдеться посилання на те, що за записами трудової книжки ОСОБА_1 працювала: з 23.07.2002 по 04.09.2005 на посаді спеціаліста І категорії та з 05.09.2005 по 24.07.2006 на посаді головного спеціаліста відділу освіти Роменської державної адміністрації. 23.07.2002 було прийнято присягу державного службовця. з 25.07.2006 по 26.09.2025 на посадах заступник начальника відділу, спеціаліста II категорії, головного спеціаліста та начальника архівного відділу Роменської міської ради. В зазначений період 25.07.2006 прийнято Присягу посадової особи місцевого самоврядування та присвоєно 11 ранг посадової особи місцевого самоврядування. За матеріалами електронної пенсійної справи ОСОБА_1 та наданими документами, станом на 01.05.2016 має 4 роки 9 днів стажу державної служби (період 23.07.2002 — 24.07.2006). 
З рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про відмову в перерахунку пенсії № 183250003870 від 13.02.2026 позивач не погоджується, тому змушена звернутись до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 липня 2026 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним дій та зобов`язання вчинити певні дії – задоволено. 
Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про відмову в перерахунку пенсії № 183250003870 від 13.02.2026 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.02.2026 року про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 року №3723-XII “Про державну службу”, з зарахуванням до стажу державної служби періоду роботи з 25.07.2006 року по 01.05.2016 року в органах місцевого самоврядування, з урахуванням довідок виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 13.02.2026 року № 02.1-25/421, та про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 13.02.2026 року № 02.1-25/419, № 02.1-25/420.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській призначити та здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 з 04 лютого 2026 року пенсії державного службовця, відповідно до пункту 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 №889-VIII “Про державну службу” та статті 37 Закону України від 16.12.1993 року №3723-XII “Про державну службу”, з урахуванням довідок виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області від 13.02.2026 року № 02.1-25/421 про складові заробітної плати та від 13.02.2026 року № 02.1-25/419, № 02.1-25/420 про інші складові заробітної плати, з урахуванням висновків суду викладених у даному рішенні.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 1064,96 грн. (одна тисяча шістдесят чотири гривні 96 коп.). 
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, подало апеляційну скаргу, в якій зазначає про порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
В своїй скарзі апелянт зазначає, що оскільки ОСОБА_1 перебуває на обліку та отримує пенсію за віком відповідно до Закону № 1058 в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області, виплата пенсії в перерахованому вигляді буде здійснюватись саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області, а отже Головне управління не наділене повноваженнями проводити виплату пенсії Позивачки
Вказує, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723 після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723 і пунктами 10, 12 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби визначеного станом на 01.05.2016
Звертає увагу, що час роботи в органах місцевого самоврядування можливо зарахувати до стажу, що дає право на пенсію державного службовця, лише за той період, коли відповідні посади були віднесені до категорій посад державних службовців.
Зазначає, що у довідці № 02.1-25/421 (додаток 1) надбавка за вислугу років зазначена у розмірі 30 % від окладу державного службовця по посаді, яку було класифіковано, як передбачено пунктом 12 Прикінцевих Положень Закону № 3460. В той же час, у довідках № 02.1-25/419, № 02.1-25/420 (додаток 2) зазначено надбавки за інтенсивність праці та за виконання особливо важкої роботи, які не передбачені умовами оплати праці державним службовцям, посади яких було класифіковано, що суперечить Порядку № 622 в частині визначення заробітної плати для призначення пенсії державного службовця. Тобто неможливо визначити згідно якого пункту 41 чи 42 Порядку № 622 були видані довідки про складові заробітної плати. 
Таким чином зобов`язальна частина здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 , з урахуванням наданих Позивачкою довідок суперечить нормам чинного законодавства.
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області та з 29.10.2025 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. 
04.02.2026 року ОСОБА_1 звернулась до територіального органу Пенсійного Фонду України – Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою № 666 стосовно переведення її з пенсії за віком, відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, на пенсію за віком відповідно до Закону України “Про державну службу”. 
До заяви ОСОБА_1 надала паспорт, номер платника податків, трудову книжку серія НОМЕР_1 від 25.02.1987 року, довідки про складові заробітної плати від 13.02.2026 № 02.1-25/421 (Додаток 1 до Порядку), № 02.1-25/419 (Додаток 2 до Порядку) та № 02.1-25/420 (Додаток 2 до Порядку), видані Виконавчим комітетом Роменської міської ради Сумської області. 
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності органом, уповноваженим розглянути заяву позивача, визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області. 
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про відмову в перерахунку пенсії № 183250003870 від 13.02.2026 року позивачу ОСОБА_1 відмовлено в проведені перерахунку пенсії щодо переведення з пенсії за віком, відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” на пенсію за віком, відповідно до Закону України “Про державну службу” від 10.12.2015 № 889-VIII, оскільки відсутні законодавчі підстави, а саме - станом на 01.05.2016 не займала посаду, віднесену до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України № 3723 посаду державної служби, а також станом на цю дату відсутні не менш 10 років та не менше як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби. 
В обґрунтування такої відмови в рішенні зазначено, що за записами трудової книжки ОСОБА_1 працювала: з 23.07.2002 по 04.09.2005 на посаді спеціаліста І категорії та з 05.09.2005 по 24.07.2006 на посаді головного спеціаліста відділу освіти Роменської державної адміністрації. 23.07.2002 було прийнято присягу державного службовця. з 25.07.2006 по 26.09.2025 на посадах заступник начальника відділу, спеціаліста II категорії, головного спеціаліста та начальника архівного відділу Роменської міської ради. В зазначений період 25.07.2006 прийнято Присягу посадової особи місцевого самоврядування та присвоєно 11 ранг посадової особи місцевого самоврядування. За матеріалами електронної пенсійної справи ОСОБА_1 та наданими документами, станом на 01.05.2016 має 4 роки 9 днів стажу державної служби (період 23.07.2002 — 24.07.2006). 
Вважаючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про відмову в перерахунку пенсії № 183250003870 від 13.02.2026 року протиправним, позивачка звернулась до суду з даним позовом. 
Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що посади, які обіймала позивачка за час роботи в органах місцевого самоврядування, відносяться до посад, визначених статтею 14 Закону України “Про службу в органах місцевого самоврядування”, а тому прийшов до висновку, що загальний стаж державної служби позивача станом на 01.05.2016 складає 13 років 9 місяців 16 днів, тобто позивач станом на день набрання чинності Законом №889-VIll мала більш як 10 років стажу на посадах державної служби, тобто мала достатню у розумінні розділу ХІ “Прикінцеві та перехідні положення” Закону №889-VIII тривалість стажу державної служби, а відтак має право на пенсію державного службовця, а не зарахування відповідачем стажу роботи позивачки з 25.07.2006 по 01.05.2016 року в органах місцевого самоврядування до стажу державної служби є протиправним. 
Також прийшов до висновку, що позивач має право на переведення з пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV на пенсію за віком згідно із Законом №889-VIII, оскільки має більше 10 років стажу на посаді, перебування на якій зараховується до стажу державної служби, і надала відповідачу усі необхідні документи для прийняття рішення про таке переведення. 
При цьому вказав, що оскільки рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про відмову в перерахунку пенсії № 183250003870 від 13.02.2026, яким відмовлено ОСОБА_1 у переведенні з пенсії, призначеної відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ “Про державну службу” не не відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України та Законом України “Про адміністративну процедуру” (зокрема, ст. 5, 6, 11, 72), порушує право Позивачки на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України “Про державну службу”, тому таке рішення підлягає визнанню протиправним та скасуванню. 
Враховуючи вищевикладене, прийшов до висновку, що ефективним способом захисту порушеного права, окрім скасування оскаржуваного рішення, є зобов`язання відповідача призначити та здійснити нарахування і виплату позивачці з 04 лютого 2026 року пенсії державного службовця, відповідно до пункту 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 10.12.2015 №889-VIII “Про державну службу” та статті 37 Закону України від 16.12.1993 року №3723-XII “Про державну службу”, з урахуванням довідок виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області від 13.02.2026 року № 02.1-25/421 про складові заробітної плати та від 13.02.2026 року № 02.1-25/419, № 02.1-25/420 про інші складові заробітної плати, з урахуванням висновків суду викладених у даному рішенні.
Колегія суддів надаючи оцінку рішенню суду першої інстанції з урахуванням доводів апелянта виходить з наступного.
Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01.05.2016 визначалися Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII (далі - Закон № 3723-XII).
10 грудня 2015 року Верховною Радою України прийнято Закон України Про державну службу № 889, який набрав чинності 01.05.2016 року (далі - Закон №889-VIII).
Відповідно до статті 90 Закону №889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно з пунктом 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII з 01.05.2016 втратив чинність Закон №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Згідно із пунктами 10, 12 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ від 16 грудня 1993 року в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 № 3723-XII, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Отже, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 01 травня 2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 1 травня 2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, можливо дійти висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ після 1 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ і Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VІІІ, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у зразковому рішенні Верховного Суду від 4 квітня 2018 року у справі № 822/524/18 та у постанові Верховного Суду від 18 березня 2021 року у справі № 500/5183/17, від 25.05.2023 у справі № 580/3805/22.
відповідно до п. 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 № 229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII, обчислюється, відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII.
Посади і органи, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби було визначено «Порядком обчислення стажу державної служби», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 (Порядок №283).
Відповідно до пункту 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.
Порядок № 283 втратив чинність у зв`язку із затвердженням 25.03.2016 постановою №229 Кабінету Міністрів України нового Порядку обчислення стажу державної служби.
Згідно з пунктом 4 Порядку № 229 до стажу державної служби зараховується час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» № 2493-III від 07.06.2001.
Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 46 Закону України «Про державну службу» № 889-VIII, до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».
Відповідно до статті 1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від № 2493-III 07.06.2001 (Закон № 2493-III) служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом. Посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету (ст. 2 Закону № 2493-III) .
Згідно з статтею 3 Закону № 2493-III посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.
Відповідно до статті 14 Закону № 2493-III до сьомої категорії посад в органах місцевого самоврядування відносяться - посади радників, консультантів секретаріатів районних у містах рад, спеціалістів виконавчих органів районних у містах, міських (міст районного значення) рад, спеціалістів виконавчих органів сільських, селищних рад.
Таким чином, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування», підлягає зарахуванню до стажу державної служби.
Із записів з трудової книжки позивачки вбачається, що у період з 23.07.2002 по 04.09.2005 вона працювала на посаді спеціаліста І категорії відділу освіти Роменської державної адміністрації, прийнята на посаду державного службовця, присвоєно 15 ранг, 23.07.2023 прийняла присягу державного службовця. 
З 05.09.2005 позивачку переведено на посаду головного спеціаліста відділу освіти Роменської державної адміністрації, з якої звільнена 24.07.2006 року у зв`язку із переведенням у виконавчий комітет Роменської міської ради. 
З 25.07.2006 року позивачку призначено на посаду заступника начальника відділу організаційного забезпечення, обліку і контролю виконавчого комітету Роменської міської ради, присвоєно 11 ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах п`ятої категорії. 
25.07.2008 позивачці присвоєно 10 ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах п`ятої категорії. 31.08.2009 відділ організаційного забезпечення, обліку і контролю перейменовано у відділ інформаційних та адміністративних послуг. 
23.07.2010 позивачці присвоєно 9 ранг посадової особи місцевого самоврядування в межах п`ятої категорії. 
З 11.01.2011 позивачку переведено на посаду спеціаліста 2 категорії архівного відділу, з 17.10.2011 – на посаду головного спеціаліста архівного відділу. 
З 04.12.2012 позивачку переведено на посаду начальника архівного відділу, з 01.10.2016 – на посаду головного спеціаліста архівного відділу. 
З 26.09.2025 року позивачку звільнено з посади головного спеціаліста архівного відділу виконавчого комітету Роменської міської ради у зв`язку з виходом на пенсію. 
Так, до сьомої категорії офіційно відносяться посади радників, консультантів, спеціалістів виконавчих органів міських (міст районного значення) рад, а також спеціалістів виконавчих органів міських рад (міст обласного значення), яким і є місто Ромни.
Отже, посади, які обіймала позивачка за час роботи в органах місцевого самоврядування, відносяться до посад, визначених статтею 14 Закону України “Про службу в органах місцевого самоврядування”, а не зарахування відповідачем стажу роботи позивачки з 25.07.2006 по 01.05.2016 року в органах місцевого самоврядування до стажу державної служби є протиправним, що вірно зазначено судом першої інстанції.
Твердження апелянта про те, що час роботи позивачки в органах місцевого самоврядування може бути зарахований до стажу, що дає право на пенсію державного службовця, лише за період, коли відповідні посади були віднесені до категорій посад державних службовців, є хибним, ґрунтується на невірному трактуванні норм матеріального права та повністю спростовується діючим законодавством, оскільки Закон України «Про службу в органах місцевого самоврядування» чітко вказує: до стажу служби в ОМС зараховується стаж держслужби, і навпаки, а статус посадових осіб ОМС прирівняний до державних службовців у частині правового регулювання та соціального захисту
Колегія суддів зазначає, що оскільки на час набрання чинності Закону №889-VIIІ, а саме станом на 01.05.2016 в силу перерахованих вище норм законодавства позивачка мала стаж на посадах державної служби понад 10 років, а станом на день звернення до відповідача із заявою про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону № 3723-ХІІ досягла необхідного пенсійного віку, відтак, позивачка зберігає право на пенсію державного службовця за віком згідно Закону № 3723-ХІІ.
Питання щодо порядку переведення (переходу) з одного виду пенсії на інший та питання призначення пенсії неодноразово було проаналізовано у постанові Верховного Суду України від 31.03.2015 у справі №21-612а14, постановах Верховного Суду від 23.10.2018 у справі №317/4184/16-а; від 17.05.2019 у справі №511/777/17; від 11.07.2019 у справі №264/6292/16-а; від 10.10.2019 у справі №520/7533/17; від 13.02.2020 у справі №263/3478/17; від 17.07.2020 у справі №335/13894/16-а, в яких суди дійшли висновку, що, якщо особа отримувала пенсію на підставі одного закону (наприклад, Закону України «Про прокуратуру») та виявила бажання перейти на пенсію за іншим законом (наприклад, на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»), зазначені правовідносини слід розцінювати як нове призначення пенсії. У іншому ж випадку, якщо такий перехід відбувся в рамках одного закону - Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», вказані правовідносини є переведенням на пенсію в рамках одного закону.
Станом на дату виникнення спірних правовідносин позивач отримує пенсію за віком, яка їй обчислюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
При цьому, позивач має право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ.
Так, позивачка у своїй заяві ставила питання про перехід на інший вид пенсії по державній службі, про що безпосередньо зазначила у заяві від 04.02.2026 року, до якої додала довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 13.02.2026 № 02.1-25/421 (Додаток 1 до Порядку), № 02.1-25/419 (Додаток 2 до Порядку) та № 02.1-25/420 (Додаток 2 до Порядку), видані виконавчим комітетом Роменської міської ради Сумської області, в яких міститься інформація про надбавки, премії та інші виплати за період з 01.01.2024 по 31.12.2024, 01.01.2025 по 31.08.2025, про заробітну плату за займаною нею посадою головного спеціаліста станом на лютий 2026 р. 
Щодо питання про можливість здійснення позивачці перерахунку пенсії з урахуванням довідок то колегія суддів зазначає таке.
20.07.2024 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 № 823, якою затверджені зміни до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 № 622 «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб».
Згідно з пунктом 3 Постанови № 823, ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 01.01.2024.
Названою Постановою № 823 доповнено Порядок № 622 пунктом 4-1, який передбачає, що для призначення пенсії державним службовцям, які працювали з 01.01.2024 в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посади яких було класифіковано, заробітна плата визначається з урахуванням: посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років у розмірах, установлених на дату звернення за призначенням пенсії (за посадою, передбаченою штатним розписом); розмірів виплат, зазначених в абзацах третьому-п`ятому пункту 4 цього Порядку, визначених у середньомісячних сумах за період починаючи з 01.01.2024 до місяця звернення особи. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у січні 2024 року, середньомісячна сума таких виплат визначається з розрахунку виплат за січень 2024 року як за повний місяць.
Розмір посадового окладу визначається за останньою займаною особою посадою державної служби, передбаченою штатним розписом державного органу, на дату звільнення або звернення особи за призначенням пенсії.
Особам, які працювали на посадах державної служби, класифікацію яких було проведено, і мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та які на дату виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір виплат, зазначених в абзацах третьому-п`ятому пункту 4 цього Порядку, починаючи з 01.01.2024 за вибором таких осіб визначається в середньомісячних сумах за період з 01.01.2024 до місяця звернення особи або за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше 01.01.2024, визначених за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) державної служби у штатному розписі державного органу, встановленою на основі класифікаційного коду, в середніх розмірах, визначених законодавством, таких виплат. Середньомісячна сума зазначених виплат за місяць визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за місяць на фактичну чисельність державних службовців за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі за визначеним класифікаційним кодом. При цьому для осіб, які звернулися за призначенням пенсії у січні 2024 року, середньомісячна сума таких виплат визначається з розрахунку виплат за січень 2024 року як за повний місяць.
Для призначення пенсії державним службовцям, які працювали з 01.01.2024 у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та посади яких було класифіковано, подаються довідки про: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років, які особа отримувала за останнім місцем роботи на державній службі, за формою згідно з додатком 1; розміри виплат, зазначених в абзаці третьому цього пункту, які особа отримувала за останнім місцем роботи на державній службі, за формою згідно з додатком 2; середньомісячний розмір виплат, визначений за вибором особи, відповідно до абзацу п`ятого цього пункту, за формою згідно з додатком 3.
Крім того, Постановою № 823 доповнено Порядок № 622 пунктом 4-2, який передбачає, що для державних службовців, які працювали в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, та яких не було переведено на посади, передбачені штатним розписом, форму якого затверджено наказом Мінфіну № 57 від 28.01.2002 (з урахуванням змін, внесених наказом Мінфіну від 27.11.2023 № 661), або які звільнилися до 01.01.2024 з таких органів, визначення заробітної плати для призначення пенсії державним службовцям здійснюється з урахуванням пункту 4 цього Порядку. При цьому посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на 31.12.2023, а розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв, але не пізніше 31.12.2023.
Для призначення пенсії державного службовця таким особам та особам, які працювали у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби, подаються довідки про: посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років за останнім місцем роботи на державній службі за формою згідно з додатком 4; розміри виплат, зазначених в абзацах третьому-п`ятому пункту 4 цього Порядку, за останнім місцем роботи на державній службі за формою згідно з додатком 5; розміри виплат, зазначених в абзаці шостому пункту 4 цього Порядку, за формою згідно з додатком 6.
Пунктом 5 Порядку № 622 у редакції Постанови № 823 передбачено, що довідки про заробітну плату державних службовців, визначені за формами згідно з додатками 1-6, видаються виключно для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу» та не є підставою для перегляду раніше призначеної пенсії державного службовця.
Названою Постановою № 823 затверджено форми довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, серед яких, зокрема довідка про складові заробітної плати для державного службовця, який до 01.01.2024 працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) за Додатком № 4 до Порядку та довідка про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби за Додатком № 6 до Порядку.
Постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 № 1-3 (далі - Постанова № 1-3) затверджені форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 889-VIII «Про державну службу» пенсії відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу».
Такими довідками є:
про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років);
про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією);
про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.
З матеріалів справи вбачається, що позивачу видано довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 13.02.2026 № 02.1-25/421 (Додаток 1 до Порядку), № 02.1-25/419 (Додаток 2 до Порядку) та № 02.1-25/420 (Додаток 2 до Порядку), видані виконавчим комітетом Роменської міської ради Сумської області, в яких міститься інформація про надбавки, премії та інші виплати за період з 01.01.2024 по 31.12.2024, 01.01.2025 по 31.08.2025, про заробітну плату за займаною нею посадою головного спеціаліста станом на лютий 2026 р. 
Апелянт вказує, що в наданих Позивачкою довідках виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області від 13.02.2026 № 02.1- 25/421 про складові заробітної плати та від 13.02.2026 № 02.1-25/419, № 02.1-25/420 про інші складові заробітної плати зазначена надбавка за інтенсивність праці, що суперечить вимогам Постанови № 1409.
Так, 01.01.2024 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 29.12.2023 №1409 «Питання оплати праці державних службовців на основі класифікації посад у 2024 році», якою затверджено такі, що додаються: схему посадових окладів на посадах державної служби з урахуванням сімей і рівнів посад, юрисдикції та типів державних органів у 2024 році; перелік типових посад державної служби в межах рівнів посад.
Пунктом 3 цієї Постанови установлено, що схема посадових окладів на посадах державної служби з урахуванням категорій, підкатегорій та рівнів державних органів у 2023 році та Положення про застосування стимулюючих виплат державним службовцям, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2017 р. №15 Питання оплати праці працівників державних органів, не застосовуються до державних службовців державних органів, що провели класифікацію посад державної служби; під час переведення державних службовців на інші посади державної служби застосовується перелік посад державної служби, що прирівнюються до відповідних підкатегорій, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2017 р. №15 Питання оплати праці працівників державних органів, для визначення підкатегорії посади державної служби, необхідної для встановлення рівнозначності посади.
Відповідно до пункту 4 Постанови ця постанова набирає чинності з 01.01.2024.
Колегія суддів звертає увагу, що за змістом приписів Порядку №622 для призначення пенсії державного службовця видаються довідки, форми яких передбачені додатками №1-6 до Порядку №622 залежно від того, чи проведено класифікацію посад державних службовців.
Так, колегія суддів зазначає, що у довідці № 421 (Додаток 1) державний орган офіційно підтверджує, що посада була класифікована відповідно до Закону № 3460 (Закон про Державний бюджет). Оскільки посада класифікована, надбавка за вислугу років правомірно вказана у новому обмеженому розмірі — 30%
У довідках № 419 та № 420 (Додаток 2) зазначаються надбавки за інтенсивність праці Проте, за новим законодавством, для класифікованих посад такі надбавки було скасовано та поглинуто новим посадовим окладом, а отже на момент виплати цих надбавок посада не була класифікована.
Відповідно до ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст. 37 Закону «Про державну службу», до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці, на які нараховано єдиний соціальний внесок
Так, дослідивши надані довідки, колегія суддів зазначає, що та вони були видані на підставі особових рахунків позивачки, форма вказаних довідок відповідає формам довідок про заробітну плату для призначення пенсії державним службовцям, затверджених Постановою №1-3 та видані згідно додатків 1-а Порядку 622 та містять відображення складових заробітної плати: посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років, надбавка за інтенсивність праці та щомісячна премія, за останнім місцем роботи на державній службі.
На всі види оплати праці, включені в довідки, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування .
Колегія суддів звертає увагу пенсійного органу, що уряд чітко передбачив перехідний період для органів, які пройшли класифікацію. Порядок № 622 прямо вказує: якщо особа працювала у періоди, коли діяли старі умови, ці виплати (включаючи інтенсивність) сумуються за період з 1 січня 2024 року та діляться на кількість місяців для визначення середньомісячного показника, тобто ПФУ застосує спеціальний механізм обрахунку «варіативної» частини заробітку.
Таким чином, відомості названих довідок підлягають врахуванню під час розрахунку пенсії позивачки за віком державного службовця.
Крім того, колегія суддів також зазначає, що відповідно до пункту 4.2 Порядку № 3-1, орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій оформлення у тридцятиденний строк з дня подачі заяви прийнятих документів або подачі додаткових документів, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі. 
Натомість, ГУ ПФУ не здійснило жодних дій щодо верифікації довідок у Виконкомі Роменської міської ради на етапі розгляду заяви, та в порушення п. 4.3 Порядку № 3-1 не зазначило вказані претензії до надбавки за інтенсивність у самому рішенні про відмову. 
Таким чином, суд вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в цій частині та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Щодо доводів апелянта про відсутність у нього повноважень на виплату пенсії у зв`язку з перебуванням Позивача на обліку в іншому регіоні, то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки внутрішній розподіл обов`язків та екстериторіальний принцип — це особисті адміністративні процедури всередині ПФУ, які не можуть обмежувати право людини на отримання належної пенсії.
Запроваджений у системі Пенсійного фонду України принцип екстериторіальності передбачає, що територіальні органи ПФУ діють як єдиний суб`єкт владних повноважень. Прийнявши до розгляду заяву Позивача та винісши оскаржуване рішення, ГУ ПФУ в Херсонській області реалізувало компетенцію органу призначення (перерахунку) пенсії.
Внутрішній розподіл технічних та розрахункових функцій між Головними управліннями різних областей є елементом внутрішнього адміністрування відповідача і не може обмежувати конституційне право Позивача на належне пенсійне забезпечення та ефективний судовий захист. Більше того, за сталою практикою Верховного Суду, судове рішення, винесене щодо одного з управлінь ПФУ, є обов`язковим для виконання всією системою Пенсійного фонду України.

В свою чергу, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції в резолютивній частині визначено одночасно два способи захисту права.
Так, відповідно до частини 1 статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що засіб юридичного захисту має бути ефективним як у практичному, так і в теоретичному вимірі (зокрема, рішення у справі "Afanasyev v. Ukraine").
Застосування судом одночасно зобов`язання "повторно розглянути заяву" та "призначити пенсію" є взаємовиключними способами захисту.
Колегія суддів звертає увагу, що як встановлено судом першої інстанції та підтверджено судом апеляційної інстанції, позивач має право на пенсію за Законом № 3723-XII, а ПФУ протиправно не зарахував стаж, то належним та ефективним способом захисту є саме зобов`язання відповідача призначити пенсію, а тому рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні, шляхом виключення абзацу три з резолютивної частини рішення.
Згідно п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до п.4 ч.1, ч.4 ст.317 КАС України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, не правильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Оскільки суд першої інстанції правомірно вказав про протиправність оскаржуваного рішення та наявність у позивачки права на призначення пенсії державного службовця, водночас помилково у резолютивній частині рішення вказав про наявність підстав для повторного розгляду заяви, колегія суддів приходить до висновку про зміну рішення суду першої інстанції шляхом виключення абзацу третього її резолютивної частини.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. «а» - «г» п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
Керуючись ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів , -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 липня 2026 року змінити, виключивши з його резолютивної частини абзац третій, а саме щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.02.2026 року про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 року №3723-XII “Про державну службу”, з зарахуванням до стажу державної служби періоду роботи з 25.07.2006 року по 01.05.2016 року в органах місцевого самоврядування, з урахуванням довідок виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 13.02.2026 року № 02.1-25/421, та про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 13.02.2026 року № 02.1-25/419, № 02.1-25/420.
В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 липня 2026 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови складено та підписано 15 вересня 2026 року.

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук 

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова