УХВАЛА
01 вересня 2026 року
м. Київ 

справа № 686/8225/26
провадження № 51-3427 ск26
Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі - Суд, колегія суддів) у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
розглянула касаційну скаргуОСОБА_4 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду і
встановила:
як убачається із змісту касаційної скарги, у ній порушується питання про перегляд указаного судового рішення у касаційному порядку.
Частиною 1 ст. 424 КПК України визначено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції. 
Попри те, що скаржником долучено до касаційної скарги копії судових рішень, зі змісту касаційної скарги є незрозумілим, яке саме з оскаржуваних рішень суду першої інстанції було предметом перегляду в апеляційному порядку та про яку саме ухвалу Хмельницького апеляційного суду йдеться в його касаційній скарзі, а також, чи було дотримано строк на касаційне оскарження, передбачений ст. 426 КПК України.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), колегія суддів дійшла висновку, що скаргу було подано без додержання вимог цієї статті.
У ч. 2 ст. 427 КПК України вказано, що у касаційній скарзі зазначаються судові рішення, що оскаржуються, також обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Такі вимоги процесуального закону передбачають необхідність чіткої та однозначної ідентифікації судового рішення, законність і обґрунтованість якого ставиться під сумнів особою, яка звертається з касаційною скаргою.
Така вимога не є формальною, оскільки саме належне визначення предмета касаційного оскарження дає можливість суду касаційної інстанції встановити межі перегляду судового рішення, перевірити наявність передбачених законом підстав для відкриття касаційного провадження та з`ясувати, чи належить оскаржуване судове рішення до тих, що можуть бути предметом касаційного перегляду.
Водночас подана касаційна скарга таким вимогам не відповідає.
Так, зі змісту касаційної скарги випливає, що скаржник оскаржує ухвалу колегії суддів Хмельницького апеляційного суду, якою, за його твердженням, йому було відмовлено у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою.
Разом із тим автор не зазначає дату постановлення відповідної ухвали апеляційного суду та не наводить інших достатніх відомостей, які б дали змогу однозначно ідентифікувати це судове рішення.
Таким чином, із поданої касаційної скарги неможливо достовірно встановити, яку саме ухвалу колегії суддів Хмельницького апеляційного суду ОСОБА_4 має на увазі як предмет касаційного оскарження.
Крім того, касаційна скарга не містить відомостей, які б давали можливість встановити, яке саме судове рішення суду першої інстанції було предметом апеляційного перегляду. Зокрема, зі змісту касаційної скарги не вбачається, яку саме ухвалу слідчого судді районного суду було оскаржено скаржником в апеляційному порядку, коли її постановлено, з якого питання вона постановлена та яке саме рішення щодо неї прийняв суд апеляційної інстанції.
Отже, зі змісту касаційної скарги неможливо чітко встановити процесуальну послідовність прийняття оскаржуваних судових рішень та, відповідно, визначити предмет касаційного оскарження.
За таких обставин суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановити, яке конкретно рішення апеляційного суду є предметом касаційного оскарження, а також перевірити, чи є таке рішення предметом касаційного перегляду відповідно до положень КПК України.
Така невизначеність унеможливлює здійснення судом передбаченої ст. 428 КПК України перевірки касаційної скарги на стадії вирішення питання про відкриття касаційного провадження.
До того ж, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна конкретизувати та чітко вказати передбачені цим Кодексом норми права, які, на її думку, порушено або неправильно застосовано, та які в силу ст. 438 КПК України є підставою для зміни чи скасування оскаржуваних рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.
Проте, усупереч цим положенням процесуального закону, скаржник у касаційній скарзі не наводить в аспекті статей 412, 413 КПК України обґрунтування істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а також необхідності скасування оскаржуваних судових рішень з підстав, передбачених ч. 1 ст. 438 вказаного Кодексу.
Водночас наведені вимоги не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК України, визначає повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги. Зокрема суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями зобов`язувати орган досудового розслідування здійснювати конкретні процесуальні дії, визначати наперед правову кваліфікацію кримінального правопорушення, проводити певні перевірки чи встановлювати конкретні фактичні обставини, оскільки такі вимоги виходять за межі повноважень Суду.
Таким чином, скаржнику слід сформулювати та конкретизувати свої вимоги з урахуванням положень ст. 436 КПК України.
Згідно з ч. 3 ст. 427 КПК України, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Однак жодних застережень щодо цієї обставини скарга також не містить.
Відповідно до ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху і надає особі, яка подала скаргу, необхіднийстрок для усунення недоліків.
Ураховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК України, колегія суддів
постановила:
касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Хмельницького апеляційного суду залишити без руху та надати йому строк для усунення вказаних недоліків упродовж п`ятнадцяти днів із дня отримання копії даної ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3