Номер провадження: 22-ц/813/5661/26 
Справа № 522/2873/21
Головуючий у першій інстанції Абухіна Р.Д.
Доповідач Коновалова В. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
Іменем України
24.07.2026 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Карташова О.Ю., Лозко Ю.П.,
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,
треті особи – Приморська державна нотаріальна контора у м. Одесі, Державний нотаріус Арабаджи Катерина Георгіївна, ОСОБА_3 , Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради,
розглянувши в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України) цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_4 ,
на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 03 березня 2026 року,
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про припинення права на частку у спільному майні шляхом виплати грошової компенсації її вартості та визнання права власності на квартиру, треті особи Приморська державна нотаріальна контора у м. Одесі

в с т а н о в и в:
У лютому 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи Приморська державна нотаріальна контора у м. Одесі, Державний нотаріус Арабаджи Катерина Георгіївна, ОСОБА_3 , Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про припинення права на частку у спільному майні шляхом виплати грошової компенсації її вартості та визнання права власності на квартиру,
10 лютого 2026 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з заявою про уточнення позовних вимог в якій просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 24.11.2021 року Приморською державною нотаріальною конторою у м. Одесі на ім`я відповідача ОСОБА_2 , видане з порушенням встановленого порядку вчинення нотаріальний дій. Визнати недійсним пов`язаний з предметом спору правочин договір дарування, який суперечить закону, серія та номер: 3-461, виданий 02.12.2021 року Приморською державною нотаріальною конторою у місті Одесі, укладений між відповідачем ОСОБА_2 (дарувальник) та її донькою ОСОБА_5 (обдарована). Припинити право на 483/1000 частки у спільному майні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , що залишилось у спадок після смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за тією особою (або відповідачем ОСОБА_2 , або співвідповідачем ОСОБА_5 ), яку суд визначить за результатами вимог про недійсність свідоцтва про право власності на спадщину та недійсність договору дарування, шляхом виплати на користь цієї особи грошової компенсації ринкової вартості 483/2000 частки успадкованого нерухомого майна у розмірі 151671,00 гривень з депозитного рахунку Приморського районного суду м. Одеса, яка була внесена на рахунок позивачем ОСОБА_1 . Визнати за ОСОБА_1 право власності в цілому на успадковане нерухоме майно на 483/1000 частки у спільному майні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , що залишилась у спадок після смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визнати ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 . Залишити внесену грошову компенсацію у розмірі 151671,00 гривень на депозитному рахунку суду, як виплату вартості частки до набуття рішення у справі № 522/2873/21 законної сили.
Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 10.02.2026 року заяву (уточнена) ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про припинення права на частку у спільному майні шляхом виплати грошової компенсації її вартості та визнання права власності на квартиру, треті особи Приморська державна нотаріальна контора у м. Одесі, залишено без руху.
Приморський районний суд м.Одеси ухвалою від 03.03.2026 року уточнену позовну заяву ОСОБА_1 повернув особі, яка її подала.
Суд першої інстанції виходив з того, що станом на момент постановлення ухвали про повернення уточної позовної заяви, ОСОБА_1 не усунула недоліки, зазначені в ухвалі суду першої інстанції від 10.02.2026 року.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 03.03.2026 року у справі № 522/2873/21 скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції залишив поза увагою клопотання ОСОБА_1 від 16.02.2026 року про долучення до матеріалів справи довідок про доходи позивача, які підтверджують фінансовий стан, та дійшов помилкового висновку про те, що позивач немає статусу малозабезпеченої особи.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 27 квітня 2026 року відкрито апеляційне провадження у справі та ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 роз`яснювалося право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу у письмовій формі. 
ОСОБА_1 копію ухвали про відкриття провадження отримала 07.05.2026 року, що підтверджується розпискою про вручення документів.
ОСОБА_2 копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги отримала у порядку ч. 7 ст. 272 ЦПК України.
Представник ОСОБА_2 - адвокат Паук Олексій Іванович копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги отримав 11.05.2026 року та 14.03.2026 року відповідно в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідками.
ОСОБА_3 копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги отримала 11.05.2026 року та 14.03.2026 року відповідно в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідками. 
Приморська державна нотаріальна контора у м. Одесі копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги отримала 11.05.2026 року та 14.03.2026 року відповідно в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідками.
Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги отримав 11.05.2026 року та 14.03.2026 року відповідно в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідками.
Державний нотаріус Арабаджи Катерина Георгіївна копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги отримала у відповідності до п.3 ч. 6 ст. 272 ЦПК України.
Від ОСОБА_2 , від імені якої діє представник ОСОБА_8 , надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги та ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 03.03.2026 року залишити без змін.
Відзивів від інших відповідачів та письмових пояснень від третіх осіб на апеляційну скаргу не надходило.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 20.07.2026 року справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України.
За приписами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (п.6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України).
Згідно ч.1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.
Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Повертаючи уточнену позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що у хвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10.02.2026 року заяву залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору.
Ухвалою від 16 лютого 2026 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за зверненням із заявою від 10.02.2026 року відмовлено. 
Станом на момент постановлення ухвали про повернення уточної позовної заяви, ОСОБА_1 не усунула недоліки, зазначені в ухвалі суду першої інстанції від 10.02.2026 року, тому суд вважав, що позовна заява є неподаною та підлягає поверненню. 
Проте, до такого висновку суд дійшов передчасно з порушенням норм процесуального права.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Відповідно до відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до п. 2 ч. 2 та ч. 3 ст.49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.
Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі якщо розмір позовних вимог збільшено або пред`явлено нові позовні вимоги, недоплачену суму судового збору необхідно сплатити до звернення до суду з відповідною заявою.
Згідно частин 1, 2 статті 185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом 5 днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначає недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали.
Наслідком невиконання позивачем відповідно до ухвали суду у встановлений строк вимог, визначених статтями 175 і 177 цього Кодексу, несплати суму судового збору, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України є визначення судом такої позовної заяви неподаною і повернення її позивачеві.
Із виділених матеріалів справи вбачається, що 10.02.2026 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою (уточнена) до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про припинення права на частку у спільному майні шляхом виплати грошової компенсації її вартості та визнання права власності на квартиру, треті особи Приморська державна нотаріальна контора у м. Одесі.
Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 10.02.2026 року уточнену позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку з відсутністю відомостей про сплату судового збору за нові три немайнові вимоги, які містяться в уточненій позовній заяві та відсутністю відомостей про звільнення від сплати судового збору. В ухвалі судом зазначено суму судового збору, яку необхідно сплатити – 3993,60 грн та вказані реквізити для сплати судового збору. 
Позивачу надано десятиденний строк на усунення недоліків уточненої позовної заяви та роз`яснено, що у разі не усунення недоліків уточнену позовну заяву буде повернуто особі, яка її подала. Повний текст ухвали складено 13.02.2026 року.
Представник позивача адвокат Дергачева А.В. отримала копію ухвали про залишення уточненої позовної заяви без руху в Електронному кабінеті підсистеми «Електронний суд» 16.02.2026 року, що підтверджується довідкою.
Від ОСОБА_1 надійшла заява, яка зареєстрована Приморським районним судом м.Одеси 13.02.2026 року (вхідний номер 9989/26 Вх), до якої долучено клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання уточненої позовної заяви від 10.02.2026 року. В обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання уточненої позовної заяви позивач посилається на скрутне матеріальне становище та статус малозабезпеченої особи. Вказує, що є пенсіонеркою, отримує щомісячну пенсію у розмірі 3323 грн, інших доходів не має, що позбавляє її можливості сплатити судовий збір у визначеному розмірі.
За даними Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 16.02.2026 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено. Відмовляючи у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору суд зазначив, що з урахуванням дії принципу змагальності, питання щодо звільнення від сплати судового збору вправі поставити перед судом позивач шляхом подання відповідного обґрунтованого клопотання, у якому повинно бути наведено обставини, котрі свідчать про незадовільне скрутне матеріальне становище особи, та подати суду відповідні докази. Такими доказами можуть бути, зокрема, документи про рівень доходу позивача, документи про заборгованість за комунальні послуги, документи про стягнення заборгованості з позивача в межах виконавчого провадження, відомості про відсутність рухомого чи нерухомого майна, від яких позивач може отримувати доходи, тощо. Позивачем не подано до суду належні докази на підтвердження обставин того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору за подану заяву у встановлений законом порядку.
Від ОСОБА_1 16.02.2026 року (вхідний номер 10202/26 Вх) надійшла заява про долучення довідок до матеріалів справи. В заяві позивач стверджує, що 13.02.2026 року ОСОБА_1 подала до суду заяву з уточненими позовними вимогами та додатками, до якої додала клопотання про звільнення від сплати судового збору та клопотання про витребування доказів. Проте, до клопотання про звільнення від сплати судового збору не додано зазначених додатків. Тому, ОСОБА_1 просить долучити до матеріалів справи наступні довідки: довідку про доходи № 1075 7801 8509 2095, довідку форми ОК-5 та довідку з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків.
24.02.2026 року від представника позивача ОСОБА_4 на виконання ухвали суду про залишення уточненої позовної заяви без руху надійшла заява про усунення недоліків, в якій позивач просить звільнити її від сплати судового збору.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 03.03.2026 року заяву ОСОБА_1 від 10.02.2026 року про уточнення позовних вимог повернуто особі, яка її подала, оскільки позивачем не усунуто недоліки уточненої позовної заяви, які викладені в ухвалі суду першої інстанції від 10.02.2026 року.
Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно ч. ч. 1, 3, 5 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати. Особа, яка заявляє клопотання про відстрочення або розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати, зобов`язана одночасно надати докази, які підтверджують наявність обставин, якими обґрунтоване таке клопотання.
Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік фізичної особи, яка подає позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу; або 2) особами, які подають позовну заяву, іншу заяву, скаргу, апеляційну чи касаційну скаргу, є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю; або 4) заявником (позивачем) у межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) є юридична або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, яка перебуває у судових процедурах розпорядження майном, санації або реструктуризації боргів, за клопотанням арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією) або боржника.
Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2024 року у справі № 638/20304/21 (провадження № 61-2139св24) вказано, що «за подання до суду апеляційної скарги на судове рішення заявник повинен сплатити судовий збір. Проте суд за клопотанням такого заявника може зменшити йому розмір належного до сплати судового збору або звільнити його від сплати такого збору в разі, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу цього скаржника. Вичерпного і чіткого переліку документів про майновий стан (дохід) особи закон не містить, тому суд має встановити можливість сплатити судовий збір на підставі поданих заявником доказів за своїм внутрішнім переконанням. Підстави для відмови суду у подібних клопотаннях (заявах) мають бути достатньо аргументовані. Аналіз матеріалів справи, яка переглядається, свідчить про те, що на виконання ухвали Харківського апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху з підстав несплати судового збору ОСОБА_3 у встановлений судом строк звернувся до апеляційного суду із заявою про усунення недоліків апеляційної скарги, в якій просив звільнити його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, посилаючись на своє скрутне матеріальне становище […] визнаючи неподаною та повертаючи апеляційну скаргу заявнику, суд апеляційної інстанції повторно подане ОСОБА_3 клопотання про звільнення від сплати судового збору по суті не вирішив. За таких обставин, висновок апеляційного суду про визнання неподаною та повернення апеляційної скарги заявнику є передчасним».
Постановляючи ухвалу від 03 березня 2026 року про повернення уточнених позовних вимог, суд першої інстанції не вирішив клопотання про звільнення від сплати судового збору викладене позивачем у заяві про усунення недоліків до якого позивачем надані докази на підтвердження майнового стану.
Також судом першої інстанції не надано оцінки поданим позивачем доказам на підтвердження майнового стану та викладеним обставинам, що майновий стан позивача ОСОБА_1 , як малозабезпеченої особи, позбавляє її можливості сплатити судовий збір у визначеному розмірі. Позивач звертала увагу суду першої інстанції на те, що її інтереси у даній справі представляє адвокат Дергачева А.В. на безоплатній основі на підставі письмової заяви позивача до Центра безоплатної правової допомоги. 
Поза увагою суду першої інстанції залишилися положення пункту 1 статі 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.
Ураховуючи викладені обставини колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив передчасний висновок про визнання неподаною та повернення уточненої позовної заяви ОСОБА_1 поданої 10.02.2026 року.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали порушено норми процесуального права, у зв`язку з чим наявні підстави для скасування ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 03 березня 2026 року і направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст. 367, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, 384 ЦПК України, апеляційний суд,
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задовольнити частково.
Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 03 березня 2026 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий В.А. Коновалова
Судді О.Ю. Карташов 
Ю.П. Лозко