ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2026 року

м. Київ

cправа № 922/4075/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кролевець О.А. - головуючий, Баранець О.М., Мамалуй О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу  Акціонерного товариства "Харківобленерго"
на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.06.2026
(головуючий - Мороз В.Ф., судді Верхогляд Т.А., Чередко А.Є.)
та ухвалу Господарського суду Харківської області від 28.11.2024
(суддя - Погорелова О.В.)
у справі №922/4075/24
за позовом Асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку "Перша Харківська Асоціація ОСББ"
до Акціонерного товариства "Харківобленерго"
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: 1. Фізична особа-підприємець Мігунов Володимир Іванович, 2. Обслуговуючий кооператив "КІМ", 3. Приватне підприємство "Агентство нерухомості "Рестріелт", 4. Товариство з обмеженою відповідальністю "Агентство нерухомості "Рестріелт", 5. Товариство з обмеженою відповідальністю "Консалт-Буд 2011", 6. Обслуговуючий кооператив "Дубки-Харків"
про визнання відсутнім права вимоги,

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог заяви
1. Асоціація об`єднань співвласників багатоквартирного будинку "Перша Харківська Асоціація ОСББ" (далі - Асоціація ОСББ, позивач) звернулась до Господарського суду Харківської області з позовом до Акціонерного товариства "Харківобленерго" (далі - АТ "Харківобленерго", відповідач) про визнання відсутнім права вимоги у АТ"Харківобленерго" щодо стягнення пені, індексу інфляції, трьох відсотків річних та заборгованості за розподіл електричної енергії з Фізичної особи-підприємця Мігунова Володимира Івановича (далі - ФОП Мігунов В.І., третя особа - 1) за договорами №4-2692С від 01.01.2019, №012522 від 01.01.2019 та №734/050116 від 01.01.2019, з Товариства з обмеженою відповідальністю "Консалт-Буд 2011" (далі - ТОВ "Консалт-Буд 2011", третя особа -5) за договором №026348 від 01.01.2019, з Обслуговуючого кооперативу "КІМ" (далі - ОК"КІМ", третя особа -2) за договором №026670 від 01.01.2019, з Приватного підприємства "Агентство нерухомості "Рестріелт" (далі - ПП "Агентство нерухомості "Рестріелт", третя особа -3) за договором №5-25к від 02.06.2005, з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство нерухомості "Рестріелт" (далі - ТОВ"Агентство нерухомості "Рестріелт", третя особа - 4) за договором №1-2253 від 01.01.2019, з Обслуговуючого кооперативу "Дубки-Харків" (далі - ОК "Дубки-Харків", третя особа -6) №012795 від 01.01.2019.
2. 27.11.2024 до суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони АТ "Харківобленерго", в особі будь-яких його органів, представників, працівників та/або контрагентів вчиняти (у тому числі, але не виключно за зверненням будь-яких третіх осіб) будь-які дії та/або бездіяльність, що можуть мати наслідком припинення, обмеження розподілу та/або поставки електричної енергії до багатоквартирних житлових будинків за адресою: місто Харків, вул. Букова, буд. 1-А; місто Харків, вулиця Дерев`янка, 16-А; місто Харків, вул. Велика Кільцева, буд. 4; місто Харків, просп. Тракторобудівників, буд. 2.
3. Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, заявник вказував на те, що протягом 2023, 2024 років члени Асоціації ОСББ продовжують отримувати від АТ "Харківобленерго" листи з прямими погрозами припинити електропостачання та розподіл електричної енергії за відповідним договором та відключити електроустановки споживачів. Більш того, члени Асоціації ОСББ звертались з заявою до АТ "Харківобленерго", НКРЕКП щодо негайного припинення протиправних дій стосовно житлових будинків за відповідними адресами з посиланням на пункт 7.11 Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ) щодо відкриття провадження по справі №922/468/22, однак оператор розподілу електроенергії жодним чином не відреагував на такі звернення.
Заявник зазначає, що припинення/обмеження електропостачання та розподілу електричної енергії ставить під загрозу реалізацію прав позивача, його членів та інтересів побутових споживачів мешканців багатоквартирних житлових будинків. Зокрема, припинення або обмеження подачі електроенергії або її розподілу призведе до зупинки ліфтів будинків, зупинки насосного обладнання, відключення системи водопостачання всередині будинку до усіх співвласників. Припинення подачі електричної енергії позбавить співвласників можливості безпечно пересуватися по прибудинковій території, оскільки буде відключено освітлення, припинення також призведе до неможливості обслуговування сантехнічного обладнання у підвальних приміщеннях та на технічних поверхах. Також у разі відключення електричної енергії не будуть працювати датчики підтоплення у підвалах та сигналізація в електрощитових, що може призвести до аварійного затоплення підвалів.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції
4. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.11.2024, залишеною без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 17.06.2026, заяву Асоціації ОСББ про забезпечення позову задоволено.
Заборонено АТ "Харківобленерго" в особі будь-яких його органів, представників, працівників та/або контрагентів вчиняти (у тому числі, але не виключно за зверненням будь-яких третіх осіб) будь-які дії та/або бездіяльність, що можуть мати наслідком припинення, обмеження розподілу та/або поставки електричної енергії до багатоквартирних житлових будинків за адресою: місто Харків, вул. Букова, буд. 1-А; місто Харків, вулиця Дерев`янка, 16-А; місто Харків, вул. Велика Кільцева, буд. 4; місто Харків, просп. Тракторобудівників, буд. 2.
5. Судові рішення мотивовано тим, що обрані позивачем заходи забезпечення позову є співмірними і відповідають критеріям розумності, обґрунтованості та адекватності, забезпечують збалансованість інтересів учасників спірних правовідносин, запобігають порушенням у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних інтересів учасників процесу, відповідають інституту забезпечення позову в господарському процесі.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення їх доводів
6.  Не погоджуючись з висновками судів попередніх інстанцій, відповідач, звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.
7.  Скаржник в касаційній скарзі вказує на порушення судами положень ст. 136, 138 ГПК України, та п. 7.11. ПРРЕЕ. Скаржник вважає, що застосовуючи заходи забезпечення позову судами не було належним чином обґрунтовано судові рішення. Вжиті судами заходи забезпечення позову не є співмірними з предметом спору, та є втручанням у господарську діяльність відповідача. 

Позиція Верховного Суду
8 Касаційний господарський суд, здійснивши розгляд касаційної скарги у письмовому провадженні, обговоривши доводи, наведені скаржником у касаційній скарзі, перевіривши матеріали справи, надану господарськими судами попередніх інстанцій юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши дотримання судами норм процесуального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.
9. Перевіряючи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права при постановленні оскаржуваних судових рішень, якими забезпечено позов у справі, Верховний Суд виходить з того, що інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту, матеріально-правових інтересів позивача.
10. Забезпечення позову - це вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі № 914/1570/20). 
11. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача. Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача. Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 21.03.2024 у справі № 910/15328/23, від 01.05.2023 у справі № 914/257/23, від 06.03.2023 у справі № 916/2239/22.
12. Інститут забезпечення позову регулюється гл. 10 розд. I ГПК України.
13. Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає ст. 136 ГПК України (тут і далі - в редакції, чинній на час звернення із відповідною заявою та її розгляду у суді), згідно з якою господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
14. Заходи забезпечення позову визначає ст. 137 ГПК України, а порядок подання заяви про забезпечення позову - ст. 138 цього Кодексу.
15. Так, відповідно до ст. 138 ГПК України заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.
16. Згідно із ст. 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
17. Касаційний суд зазначає, що звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.
18. Так, за приписами частини першої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
19. Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
20. Колегія суддів зазначає, що Верховний Суд у низці постанов вказував на суть критеріїв щодо забезпечення позову.
21. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати у результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду. (постанови Верховного Суду від 19.05.2022 у справі № 913/2239/21, від 20.05.2025 у справі № 904/1805/24).
22. Адекватність заходу для забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення порушеного права (інтересу), про захист яких просить заявник, неправомірністю дій відповідача, або майнових наслідків від заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
23. При цьому, у постанові від 24.04.2024 у справі №754/5683/22 Велика Палата Верховного Суду констатувала, що як характер спору (майновий або немайновий), так і те, чи підлягає судове рішення у конкретній справі примусовому виконанню, не мають вирішального значення при дослідженні судом питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову.
Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові також зазначила, що ключовим є встановлення судом: 1) наявності спору між сторонами; 2) ризику незабезпечення ефективного захисту порушених прав позивача, який може проявлятися як через вплив на виконуваність рішення суду у конкретній справі, так і шляхом перешкоджання поновленню порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду; 3) співмірності обраного позивачем виду забезпечення позову з пред`явленими позовними вимогами та 4) дійсної мети звернення особи до суду з заявою про забезпечення позову, зокрема, чи не є таке звернення спрямованим на зловживання учасником справи своїми правами. Наявність або відсутність підстав для забезпечення позову суд вирішує в кожній конкретній справі з урахуванням установлених фактичних обставин такої справи та загальних передумов для вчинення відповідної процесуальної дії.
24. Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення позову дотримується принцип співвідношення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу. При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову (постанова Верховного Суду від 16.11.2023 у справі №921/333/23).
25. Верховний Суд також вважає за необхідне наголосити на тому, що не існує універсального алгоритму застосування заходів забезпечення позову, оскільки їх вжиття (або відмова у такому) знаходиться у прямій залежності від фактичних обставин кожного конкретного господарського спору.
26. Обґрунтування необхідності забезпечення позову покладається саме на позивача та полягає у доказуванні обставин, із якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову судам слід враховувати, що такими заходами не повинні застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору (див. пункт 80 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.02.2026 у справі №344/13201/23).
27. Отже, вирішуючи питання щодо забезпечення позову, суд насамперед повинен з`ясувати зміст позовних вимог, а також правові підстави позову, оскільки суд, який не вирішує спір по суті, у будь-якому випадку не може застосувати такий захід забезпечення позову, який за змістом є тотожним задоволенню заявлених позовних вимог. Верховний Суд зазначає, що заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.
28.  Предметом спору у даній справі є вимоги Асоціації ОСББ до АТ "Харківобленерго" про визнання відсутнім права вимоги щодо стягнення пені, інфляційних втрат, трьох відсотків річних та заборгованості за розподіл електричної енергії.
29. Оскільки заявлено вимоги немайнового характеру, то в цьому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (наведену правову позицію викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, постановах Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 915/1912/19, від 11.02.2021 у справі № 915/1185/20).
30. Звертаючись з заявою про забезпечення позову позивач просив суд забезпечити позов шляхом заборони АТ "Харківобленерго", в особі будь-яких його органів, представників, працівників та/або контрагентів вчиняти (у тому числі, але не виключно за зверненням будь-яких третіх осіб) будь-які дії та/або бездіяльність, що можуть мати наслідком припинення, обмеження розподілу та/або поставки електричної енергії до багатоквартирних житлових будинків за адресою: місто Харків, вул. Букова, буд. 1-А; місто Харків, вулиця Дерев`янка, 16-А; місто Харків, вул. Велика Кільцева, буд. 4; місто Харків, просп. Тракторобудівників, буд. 2.
31. Суди попередніх інстанцій, розглядаючи заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову, встановили, що на протязі 2023, 2024 років члени Асоціації ОСББ продовжують отримувати від АТ "Харківобленерго" листи з прямими погрозами припинити електропостачання та розподіл електричної енергії за відповідним договором та відключити електроустановки споживачів. Більш того, члени Асоціації ОСББ звертались з заявою до АТ "Харківобленерго", НКРЕКП щодо негайного припинення протиправних дій стосовно житлових будинків за відповідними адресами, з посиланням на пункт 7.11 ПРРЕЕ, щодо відкриття провадження у справі № 922/468/22, однак оператор розподілу електроенергії жодним чином не відреагував на такі звернення.
32. Встановивши вищезазначені обставини суди зауважили, що існує загроза того, що у випадку припинення/обмеження електропостачання та розподілу електричної енергії позивач буде вимушений вживати додаткових заходів до відновлення порушених прав, що зумовить нові звернення до суду та судові спори. 
33. Крім того, досліджуючи питання необхідності вжиття заходів забезпечення позову, з урахуванням принципів адекватності, співмірності, та задовольняючи заяву про забезпечення позову, суди вказали на те, що припинення/обмеження електропостачання та розподілу електричної енергії ставить під загрозу реалізацію прав позивача, його членів та інтересів побутових споживачів, мешканців багатоквартирних житлових будинків. Зокрема, припинення або обмеження подачі електроенергії або її розподілу призведе до зупинки ліфтів будинків, зупинки насосного обладнання, відключення системи водопостачання всередині будинку до усіх співвласників. Припинення подачі електричної енергії позбавить співвласників можливості безпечно пересуватися по прибудинковій території, оскільки буде відключено освітлення, припинення також призведе до неможливості обслуговування сантехнічного обладнання у підвальних приміщеннях та на технічних поверхах. Також у разі відключення електричної енергії не будуть працювати датчики підтоплення у підвалах та сигналізація в електрощитових, що може призвести до аварійного затоплення підвалів.
34. Суди зазначили, що АТ "Харківобленерго" неодноразово відмовлялось виконувати імперативну норму пункту 7.11 ПРРЕЕ, відповідно до якої, на період розгляду судом спірних питань щодо порушення споживачем цих Правил та/або умов договорів, наявність яких передбачена цими Правилами, припинення електропостачання такого споживача, пов`язане з оскаржуваним фактом порушення, не здійснюється за умови своєчасного надання споживачем до моменту відключення відповідної ухвали суду про прийняття позовної заяви до розгляду. Відкриття провадження у справі після факту відключення споживача є підставою для відновлення електропостачання.
35. У зв`язку з чим, суди вказали на те, що зважаючи на можливість безперешкодного припинення/обмеження електропостачання та розподілу електричної енергії відповідачем у будь-який час, що спонукатиме необхідність застосування інших способів захисту (позовних вимог) та понесення додаткових витрат та часу, чим значно ускладниться захист порушених прав позивача, в межах одного судового провадження за його позовом, існує необхідність вжиття заходів забезпечення позову у даній справі шляхом заборони АТ "Харківобленерго" в особі будь-яких його органів, представників, працівників та/або контрагентів вчиняти (у тому числі, але не виключно за зверненням будь-яких третіх осіб) будь-які дії та/або бездіяльність, що можуть мати наслідком припинення, обмеження розподілу та/або поставки електричної енергії до багатоквартирних житлових будинків за адресою: місто Харків, вул. Букова, буд. 1-А; місто Харків, вулиця Дерев`янка, 16-А; місто Харків, вул. Велика Кільцева, буд. 4; місто Харків, просп. Тракторобудівників, буд. 2. 
36. Вжиті судами заходи забезпечення в межах даної справи є тимчасовим обмеженням (на час розгляду даної справи), яке жодним чином не блокують можливість здійснення господарської діяльності відповідача, отримання доходів, сплати податків, тощо.
37. Судами враховано, що заходи забезпечення позову немайнового характеру спрямовані на покладення на відповідача чи інших осіб обов`язку вчинити активні дії чи утриматись від їх вчинення, не пов`язаних з передачею грошових сум чи майна. Такі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 03.03.2023 у справі № 907/269/22, від 04.04.2023 у справі № 907/268/22, від 04.04.2023 у справі №915/577/22.
38. Водночас, судами також враховано, що предметом і підставами заявленого позову Асоціація ОСББ доводить відсутність порушень ПРРЕЕ та умов договорів розподілу електропостачання, на які міститься посилання в направлених АТ "Харківобленерго" попередженнях, а також порушень розрахунків, за які здійснено застосування штрафних санкцій та інших супутніх нарахувань, які залежать від основного зобов`язання і поділяють його долю (відсотки річні та інфляційні втрати). А тому, суди правомірно застосували положення пункту 7.11 ПРРЕЕ до спірних правовідносин, а доводи касаційної скарги щодо неправильного застосування вказаних положень є безпідставними і необґрунтованими.
39. Колегія суддів погоджується з висновками судів про те, що відповідачем не спростовано існування загрози настання негативних наслідків для позивача і що ця загроза є реальною, з огляду на направлені відповідачем попередження про припинення розподілу електроенергії, що може в подальшому суттєво ускладнити відновлення прав позивача та стан сторін - учасників правовідносин.
40. Таким чином, касаційний суд констатує, що застосований судами захід забезпечення позову шляхом заборони АТ"Харківобленерго" вчиняти дії з припинення, обмеження розподілу та/або поставки електричної енергії багатоквартирних житлових будинків, які належать до сфери управління АОСББ "Перша Харківська Асоціація ОСББ", є адекватним, адже спрямований на захист прав співвласників-споживачів, яких представляє позивач, та запобігає необхідності останньому ініціювати нові спори щодо відновлення електропостачання, усунення негативних наслідків, спричинених можливим вчиненням таких дій та відшкодування пов`язаних із цим збитків.
41. Верховний Суд вважає необґрунтованими аргументи скаржника про те, що вжиття оскаржуваних заходів забезпечення позову, обмежує законні права АТ "Харківобленерго" на проведення господарської діяльності, оскільки, як вже зазначалося у цій постанові, імперативні положення пункту 7.11 ПРРЕЕ, визначають підставою для незастосування заходів щодо припинення електропостачання споживачу визначають ухвалу про прийняття позовної заяви.
42. Отже, врахувавши положення статей 136, 139, 140 ГПК України, надавши оцінку поданій позивачем заяві, господарські суди попередніх інстанцій встановили, що вжиття заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушенню прав позивача на час вирішення спору в суді та в разі задоволення позову забезпечить поновлення порушених чи оспорюваних прав чи інтересів Асоціації ОСББ, за захистом яких останнє звернулося до суду, у той час як невжиття таких заходів може призвести до суттєвого порушення прав заявника, нанесення йому значних збитків та витрат для відновлення енергопостачання.
43. У зв`язку з викладеним вище Верховний Суд зазначає, що вжиті судами заходи забезпечення позову відповідають процесуальним нормам, що регулюють спірні правовідносини, зокрема, вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, доведеності обставин щодо необхідності захисту прав позивача, а тому немає підстав для задоволення касаційної скарги.
44. Викладене свідчить про правильне застосування судами норм процесуального права, а саме ст.ст. 136, 137 ГПК України, та відповідно доводи касаційної скарги про неправильне застосування судами положень ст.ст. 136, 137 ГПК України та пункту 7.11 ПРРЕЕ, не знайшли свого підтвердження.
45. Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, в межах доводів та вимог касаційної скарги, Верховний Суд вказує на відсутність підстав для задоволення касаційної скарги АТ "Харківобленерго", та залишення без змін постанови Центрального апеляційного господарського суду від 17.06.2026 та ухвали Господарського суду Харківської області від 28.11.2024 у справі №922/4075/24 про задоволення заяви щодо забезпечення позову.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
46. Згідно із частиною третьою статті 304 ГПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.
47. Доводи скаржника про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень за результатами перегляду справи в касаційному порядку не знайшли свого підтвердження з мотивів, викладених у цій постанові.
48. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, а скаргу - без задоволення.
49. За змістом частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
50. Верховний Суд, переглянувши оскаржувані судові рішення в межах наведених у касаційній скарзі доводів, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, дійшов висновку про необхідність залишення касаційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції - без змін, як таких, що ухвалені із додержанням норм процесуального права.

Судові витрати
51. Судовий збір, сплачений у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, покладається на скаржника, оскільки Верховний Суд касаційну скаргу залишає без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.
Керуючись статтями 129, 300, 308, 309, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Харківобленерго" залишити без задоволення.
2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 17.06.2026 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 28.11.2024 у справі №922/4075/24 залишити без змін
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. А. Кролевець

Судді О. М. Баранець

О.О. Мамалуй