Єдиний унікальний номер справи 183/4323/25
Провадження № 2/183/3563/25

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2026 року м. Самар Дніпропетровської області 

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Майної Г. Є.,
з участю секретаря судового засідання Федорової Є. П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Сіверськодонецької міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області про визнання права власності на квартиру, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2025 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 через свого представника – адвоката Шевченко Л. О. та підсистему "Електронний суд" ЄСІТС звернулись до суду із вищезазначеною позовною заявою, в обґрунтування якої посилались на те, що їм, а також ОСОБА_4 на праві спільної власності на підставі договору обміну квартир від 29 грудня 1998 року, посвідченого державним нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Луганської області, зареєстрованим в реєстрі за № 1-5001, належить квартира АДРЕСА_1 . Право власності було зареєстровано Сєвєродонецьким бюро технічної інвентаризації 27 січня 1999 року у реєстровій книзі за № 845.
Зазначили, що після смерті ОСОБА_4 позивач ОСОБА_1 оформила свої спадкові права на 1/4 частку вищезазначеної квартири, що підтверджено свідоцтвом про право на спадщину за законом від 17 грудня 2019 року, посвідченим приватним нотаріусом Сєвєродонецького районного нотаріального округу Луганської області Малаховим С. О., зареєстрованим в реєстрі за № 3934. Право власності на цю частину квартири зареєстровано за позивачем ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 17 грудня 2019 року.
Позивачі зазначили, що спору між співвласниками квартири щодо рівності її часток за життя ОСОБА_4 у них не було, а тому останні є рівними та становили по 1/4 частці кожному. Водночас, через початок бойових дій та тимчасову окупацію м. Сіверськодонецьк Луганської області вони були вимушені переміститись із цього населеного пункту до м. Кременчук Полтавської області, а тому вони є внутрішньо переміщеними особами. Пояснили, що під час евакуації оригінали правовстановлюючих документів на вищезазначене нерухоме майно були втрачені, у розпорядженні позивачів є лише електронні копії зазначених документів.
Додали, що у зв`язку з проведенням воєнних дій в Україні органи БТІ та архівні установи м. Сіверськодонецька Луганської області не здійснюють своїх повноважень та не мають можливості надавати довідки або копії документів. Зважаючи на те, що право власності позивачами набувалося до введення в дію Державного реєстру речових прав, реєстру прав власності на нерухоме майно, воно не зареєстровано в цих реєстрах, через це отримати дублікат правовстановлюючого документу не вбачається за можливе.
Так, вони звертались до державного реєстратора із заявою про проведення державної реєстрації речового права на вищезазначений об?єкт нерухомого майно, однак рішенням державного реєстратора від 11 лютого 2025 року № 77163175 їм відмовлено у проведенні реєстраційних дій, у зв`язку з тим, що неможливо підтвердити державну реєстрацію прав на об`єкт нерухомого майна у встановленому законодавством порядком на паперових носіях інформації. Зазначені обставини унеможливлюють в майбутньому заявити про компенсацію вартості відновлення квартири, або іншим чином розпорядитись нерухомим майном.
У зв?язку із чим, посилаючись на положення ст.ст. 316, 321, 328, 334, 392 ЦК України, вони вимушені звернутись до суду із цим позовом, у зв?язку із неможливістю у позасудовому порядку підтвердити їхнє право на нерухоме майно та просять визнати за ними по 1/4 частці за кожним у праві спільної часткової власності на квартиру загальною площею 67,6 м^2, житловою площею 40,7 м^2, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 .
Ухвалою судді від 06 травня 2025 року постановлено про прийняття цієї позовної заяви до розгляду в порядку загального позовного провадження і відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого засідання. Цією ж ухвалою було зобов?язано позивачів надати суду оригінали правовстановлюючих документів про належність спадкодавцеві спадкового майна, а в разі неможливості надання оригіналів – надати нотаріально посвідчені копії таких документів та було установлено відповідачеві строк для подання відзиву на позовну заяву. 
Ухвалою суду від 19 червня 2025 року постановлено про закриття підготовчого провадження у справі, останню призначено до судового розгляду по суті.
Ухвалою суду від 11 листопада 2025 року постановлено про задоволення клопотання представника позивачів про витребування доказів.
У судове засідання позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та їх представник – адвокат Шевченко Л. О. не з`явились, представником позивача суду надано окремі заяви про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги остання підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.
Представник відповідача – Сіверськодонецької міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив вирішити справу на розсуд суду з дотриманням вимог чинного законодавства.
У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов таких висновків.
26 вересня 2024 року набула чинності постанова Верховної Ради України № 3984-IX від 19 вересня 2024 року, якою перейменовано район і три населених пункти Сєвєродонецької територіальної громади, зокрема, Сєвєродонецький район на Сіверськодонецький район, місто Сєвєродонецьк Сєвєродонецького району на місто Сіверськодонецьк. 
Так, позивачі у позові вказують, що мають у спільній власності квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 67,6 м^2, житловою площею 40,7 м^2, та що позивачі мають у своєму розпорядженні лише електронні фотокопії документів, а саме: електронну копію договору обміну кварти, свідоцтва про право на спадщину за законом та електронну копію технічного паспорта на квартиру, а оригінали зазначених документів залишилися за місцем проживання у місті Сіверськодонецьк та доступ до них є неможливим, у зв`язку з тимчасовою окупацією території. 
На підтвердження своїх доводів про право власності на спірну квартиру позивачі надають суду:
- копію договору обміну квартир від 29 грудня 1998 року, посвідченого державним нотаріусом Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Луганської області Перепелицею Ю. М., зареєстрованого в реєстрі за № 1-5001, щодо належності їм – ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , а також ОСОБА_4 вищезазначеного нерухомого майна на праві спільної власності;
- копію реєстраційного напису від 27 січня 1999 року про реєстрацію права власності на таке нерухоме майно Комунальним підприємством "Сєвєродонецьке бюро технічної інвентаризації" в реєстровій книзі за № 845;
- копію технічного паспорту на спірну квартиру;
- копію свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 грудня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Малаховим С. О., зареєстрованого в реєстрі за № 3934, відповідно до якого ОСОБА_1 успадкувала після смерті ОСОБА_4 , належну останній 1/4 частину вищезазначеної квартири; 
- Інформаційну довідку з ДРРП щодо спірного об`єкту: АДРЕСА_2 , за інформацією з якої міститься запис про державну реєстрації права власності за ОСОБА_1 на 1/4 частину вищезазначеної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер: 3934 від 17 грудня 2019 року (номер відомостей про речове право: 34694050), відомості про інші речові права, іпотеки, обтяження за відповідним об`єктом не зареєстровані за жодною особою;
- копії паспортів громадянин України, а також РНОКПП, виданих на імена позивачів;
- копію свідоцтва про народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , серії НОМЕР_1 , виданого 22 вересня 1988 року;
- Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00048912261 від 23 січня 2025 року, відповідно до якого після державної реєстрації шлюбу 23 липня 2010 року, прізвище ОСОБА_5 було змінено на " ОСОБА_6 ";
- копії довідок про взяття на облік внутрішньо ереміщеної особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до яких зареєстрованим місцем проживання позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є: АДРЕСА_3 , фактичним місцем проживання є: АДРЕСА_4 , а зареєстрованим місцем проживання позивача ОСОБА_3 є: АДРЕСА_5 , фактичним місцем проживання є: АДРЕСА_6 ;
- копію відповіді № 829ВА від 11 березня 2025 року Сєвєродонецької міської військової адміністрації, згідно з якою на адвокатський запит від 07 березня 2025 № 6, щодо отримання інформації про об?єкт нерухомого майно, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ,повідомлено, що інформація щодо об?єктів нерухомого майна по Сіверськодонецькій міській територіальній громаді зберігалась в архіві комунального підприємства Северодонецьке БТІ (далі - БТІ) на паперових носіях. Оскільки архівні документи БТІ на підконтрольну Україні територію вивезені не були, а територія Сіверськодонецької міської територіальної громади є тимчасово окупованою російською федерацією, надати інформацію щодо зареєстрованих до 01 січня 2013 року прав власності, що зберігаються в архівних справах, на сьогоднішній день не вбачається за можливе;
- копію відповіді № 891ВА від 17 березня 2025 року Сєвєродонецької міської військової адміністрації, згідно з якою на адвокатський запит від 12 березня 2025 № 10, щодо надання інформації, з приводу перейменування вулиці МЖК "Мрія" на МЖК "Мрія" квартал та тотожності цих назв,повідомлено наступне. На підставі заяви забудовника в 90-х роках Сєверодонецьким виконавчим комітетом Северодонецької міської ради було прийнято рішення про присвоєння назви кварталу - квартал МЖК "Мрія". Рішення виконавчого комітету зберігались в Северодонецькій міській раді та Сєвєродонецькій міській військово-цивільній адміністрації в паперовому вигляді. Северодонецька міська територіальна громада перебуває в тимчасовій окупації відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велись) бойові дії або тимчасово окуповані Російською Федерацією (наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (із змінами). В зв?язку з окупацією та проведенням активних бойових дій на території Сєвродонецької міської територіальної громади, документація, яка зберігалась в паперовому вигляді, втрачена, у зв?язку з чим надати запитувані відомості та копії документів про присвоєння назви кварталу немає можливості. Розглянувши надані документи на право власності на квартиру повідомлено, що дані в адресах м. Сіверськолонецьк, МЖК "Мрія", буд. 3 та МЖК "Мрія" квартал, буд. 3 є тотожними;
- копію повідомлення державного нотаріуса Четвертої харківської міської державної нотаріальної контори, в.о. завідувача Сєвєродонецької державної нотаріальної контори І. П. Синельникова за № 07/01-16 від 21 квітня 2025 року, наданого у відповідь за запит ОСОБА_1 за № б/н від 15 квітня 2025 року щодо дублікату договору обміну квартир від 29 грудня 1998 року, відповідно до якого майже вся територія Луганської області є тимчасово окупованою Російською Федерацією, згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за № 1668/39004, зі змінами. Документи нотаріального. діловодства та архіву Северодонецької державної нотаріальної контори Луганської області у зв?язку з воєнними діями, фактично не були переміщені та залишились на тимчасово окупованій території. У зв?язку з цим надати вказану в вашому запиті інформацію немає можливості.;
- копію рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно Гарник С. Ю. за № 77163175 про відмову в проведенні реєстраційних дій, оскільки подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, а саме: не можливо підтвердити державну реєстрацію прав на об`єкт нерухомого майна, що розташований та адресою: АДРЕСА_2 ;
Вирішуючи позов, суд ураховує таке.
Дійсно, на день розгляду справи територія Сіверськодонецької міської територіальної громади є тимчасово окупованою. Про це свідчить те, що Сіверськодонецька міська територіальна громада зазначена в Переліку територіальних громад, що розташовані в районах проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженому наказом Мінреінтеграції від 25 квітня 2022 року № 75. Вона також зазначена як тимчасово окупована територія Російською Федерацією у Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженому наказом Мінреінтеграції від 22 грудня 2022 року № 309, який став на заміну зазначеному вище Переліку, а також Переліку, затвердженого наказом Міністерства розвитку громад та територій України № 376.
Унаслідок викладеного відновити документ, отримати його дублікат чи засвідчену з оригіналу копію як позивачі, так і суд позбавлені можливості.
Про зазначене свідчить й надані позивачем у засвідчених копіях рішення Державного реєстратора прав на нерухоме майно, а також відповіді Сіверськодонецької міської військової адміністрації та державного нотаріуса Четвертої харківської міської державної нотаріальної контори, в.о. завідувача Сєвєродонецької державної нотаріальної контори.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною першою статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
З приписів ст. 392 ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Тобто передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. Позивачами у позові про визнання права власності є особи, які вже є власниками. Вказана стаття не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.
Верховний суд України у постанові від 18 лютого 2015 року у справі № 6-244цс14 зазначив, що за правилами статті 392 ЦК України, позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.
Крім того, у постанові Верховного суду України від 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1622цс15 указується, що відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України). Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, утому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.
Відповідно до ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.
Відповідно до п. 1.2 глави 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, право власності на житловий будинок, квартиру, дачу, садовий будинок, гараж, інші будівлі, споруди, земельну ділянку, що відчужуються, може бути підтверджено, зокрема, одним таких документів або їх дублікатів: нотаріально посвідченим договором купівлі-продаж; пожертви, довічного утримання (догляду), ренти, дарування, міни, спадковим договором свідоцтвом про придбання арештованого нерухомого майна з публічних торгів (аукціонів); свідоцтвом про придбання заставленого майна на аукціоні (публічних торгах); свідоцтвом про право власності; державним актом на право власності на земельну ділянку; свідоцтвом про право на спадщину; свідоцтвом про право власності на частку в спільному майн подружжя; договором про поділ спадкового майна; договором про припинення права ні утримання за умови набуття права на нерухоме майно; договором про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно; договором про виділення частки в натурі (поділ); іпотечним договором, договором про задоволення вимог іпотекодержателя, якщо умовами таких договорів передбачено передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки; рішенням суду; договором купівлі-продажу, зареєстрованим на біржі, укладеним відповідно до вимог законодавства, тощо.
За ст. 12 Закону України "Про власність", чинного у 1998 році, праця громадян є основою створення i примноження їх власності. Громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці,підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом.
Також, до 24 травня 2001 року діяв порядок складання та видачі технічного паспорту на будинок регулювався Інструкцією про порядок проведення реєстрації житлового фонду з типовими формами облікової документації, затвердженої Наказом статистичного управління СРСР від 15 липня 1985 року № 380, згідно з п. 2.1 якого, головними документами, які встановлюють право власності на будівлі є, в тому числі, реєстраційні посвідчення комунальних органів. 
Як установлено вимогами ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України).
За положеннями ст. 77-80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно з частинами 2, 4, 8, 9 статті 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.
За ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
Позивачі, посилаючись на належність їм на праві спільної власності нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , на підтвердження вказаного факту надають фотокопії договору обміну квартирами, свідоцтва про право на спадщину за законом та технічного паспорту на спірну квартиру. Ці копії подані представником позивачів через підсистему Електронний суд, фактично як копії документів, які відповідають оригіналу, у той час, коли оригінали відсутні в розпорядженні позивачів та їх представника, про що зазначено безпосередньо в позовні й заяві, що пов?язано із військовою агресією Російської Федерації проти України та тимчасовою окупацією Сіверськодонецької міської територіальної громади Луганської області. 
Водночас, суд ураховує, що відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Малахова С. О. за № 18/01-16 від 21 квітня 2026 року, наданого у відповідь на запит суду, ОСОБА_7 працював приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Луганської області (в подальшому - Сєвєродонецького районного нотаріального округу Луганської області) з 06 червня 1996 року по 24 лютого 2022 року. У зв?язку з широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, керуючись статтею 9 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" (зі змінами), відповідно до пункту І частини першої статті 30 Закону України "Про нотаріат" (зі змінами), постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 "Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану" (зі змінами), па підставі наказу Східного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Харків), його нотаріальну діяльність було припинено. Нотаріальний архів ним не вивозився та залишився в м. Сєвєродонецьку Луганської області. Отже, належним чином засвідчену копію спадкової справи № 247/2019, відкритої після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , надати не має можливості, як і не може видати Постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, що стосується цієї спадкової справи. Крім того, інформація зі Спадкового реєстру та з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (ДРРП) свідчить, що спадщина спадкодавця видана належним чином. На підтвердження чого останнім надано Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та копію свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 грудня 2019року (інформація з ДРРП для суду), інформаційну довідку про реєстрацію права власності на спадкове майно.
Так, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 грудня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Малаховим С. О., зареєстрованим в реєстрі за № 3934, ОСОБА_1 видано спадщину після смерті бабусі – ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка складається з 1/4 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала померлому спадкодавцю на підставі договору обміну квартир, посвідченого Сєверодонецькою державною нотаріальною конторою29 грудня 1998 року за реєстровим № 1-5001, право власності на яким зареєстроване в Бюро технічної інвентаризації м.Сєвєродонецька Луганської області 27 січня 1999 року в реєстровій книзі за № 845.
Факт державної реєстрації речового права на вищезазначену частку нерухомого майна на підставі такого свідоцтва про право на спадщину за законом за ОСОБА_1 (номер відомостей про речове право: 34694050) підтверджується й Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна за № 473550635 від 21 квітня 2026 року.
З огляду на вищевикладене, ураховуючи, що матеріали справи не містять доказів існування спору щодо розміру часток співвласників у спільній власності на квартиру АДРЕСА_1 , за життя ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , приймаючи до уваги те, що доказами, які містяться в матеріалах справи, в своїй сукупності, на переконання суду, підтверджується належність позивачам на праві спільної власності вищезазначеної квартири, яку останні набули на підставі договору обміну квартир, посвідченого Сєверодонецькою державною нотаріальною конторою 29 грудня 1998 року за реєстровим № 1-5001, право власності на яким зареєстроване в Бюро технічної інвентаризації м. Сєвєродонецька Луганської області 27 січня 1999 року в реєстровій книзі за № 845. Додатково суд приймає до уваги, що як на момент реєстрації права власності за ОСОБА_1 на 1/4 частку спірного нерухомого майна в порядку спадкування, що відбулось 17 грудня 2019 року, так і станом на 21 квітня 2026 року (дату надання суду Інформаційної довідки з ДРРП приватним нотаріусом у відповідь на запит суду), Державний реєстр речових прав на нерухоме майно не містить відомостей щодо переходу речових прав на таке майно, успадкована частка нерухомого майна належала спадкодавцеві на підставі правовстановлюючого документу, на який посилаються позивачі, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову і за позивачами належить визнати право спільної часткової власності на квартиру загальною площею 67,6 м^2, житловою площею 40,7 м^2, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , у розмірі по 1/4 частці за кожним, що виникло на підставі договору обміну квартир, посвідченого Сєверодонецькою державною нотаріальною конторою 29 грудня 1998 року за реєстровим № 1-5001, право власності на яким зареєстроване в Бюро технічної інвентаризації м. Сєвєродонецька Луганської області 27 січня 1999 року в реєстровій книзі за № 845.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 223, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Сіверськодонецької міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області про визнання права власності на квартиру – задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 право спільної часткової власності на квартиру загальною площею 67,6 м^2, житловою площею 40,7 м^2, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , у розмірі по 1/4 частці за кожним, що виникло на підставі договору обміну квартир, посвідченого Сєверодонецькою державною нотаріальною конторою 29 грудня 1998 року за реєстровим № 1-5001, право власності на яким зареєстроване в Бюро технічної інвентаризації м. Сєвєродонецька Луганської області 27 січня 1999 року в реєстровій книзі за № 845. 
Судові витрати віднести на рахунок позивачів.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасники справи:
- позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 ;
- позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_4 ;
- позивач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_7 ;
- відповідач: Сіверськодонецька міська військова адміністрація Сіверськодонецького району Луганської області, код ЄДРПОУ 44083662; місцезнаходження за адресою: Луганська обл., м. Сіверськодонецьк, б-р Незалежності України, буд. 32.
Рішення суду складене та підписане 06 серпня 2026 року.

Суддя          Г.Є. Майна