ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

29 липня 2026 року 
м. Київ

справа № 756/8889/23
провадження № 61-9515св25 

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Луспеника Д. Д.,
суддів: Гулейкова І. Ю., Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А., Сердюка В. В., 

учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Солар Консалтінг»,
відповідачі: ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Кредит Груп», 
треті особи:приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Анохіна Вікторія Михайлівна,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Кредит Груп» на заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2024 року, ухвалене у складі судді Шевчука А. В., та постанову Київського апеляційного суду від 17 червня 2025 року, ухвалену у складі колегії суддів: Приходька К. П., Писаної Т. О., Журби С. О.,

ВСТАНОВИВ:
Описова частина

Короткий зміст позовної заяви

У липні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Солар Консалтінг» (далі - ТОВ «Солар Консалтінг») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Кредит Груп» (далі - ТОВ «ФК «Інвест Кредит Груп»), треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 (далі - приватний нотаріус ОСОБА_5), приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Анохіна В. М. (далі - приватний нотаріус Анохіна В. М.), про визнання права власності, визнання недійсним договору іпотеки, скасування державної реєстрації права власності, скасування державної реєстрації іпотеки та обтяження.

Позовну заяву ТОВ «Солар Консалтінг» мотивувало тим, що є власником нерухомого майна, а саме нежилих будівель та споруд: будка вахтера літ. «А», площею 12,8 кв. м; гаражі літ. «Б», літ. «Г», площею 797,1 кв. м; склад запчастин літ. «В» та літ. «Д», площею 191,2 кв. м; склад сипучих матеріалів літ. «Е», площею 61,8 кв. м; матеріальний склад літ. «Ж», площею 205,1 кв. м; головний корпус з сауною літ. «З», площею 1 705 кв. м; склад-ангар літ. «И», площею 410,4 кв. м; естакада для миття площею 154,2 кв. м; залізобетонна огорожа 1 291,0 кв. м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Указував, що це майно передано у власність його учасником як вклад до статутного капіталу товариства у лютому 2019 року, що підтверджено рішенням учасника від 26 лютого 2019 року та актом приймання-передачі нерухомого майна від 26 лютого 2019 року. Це майно зареєстроване за товариством у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 01 березня 2019 року.

У червні-липні 2023 року ТОВ «Солар Консалтінг» довідалося про те, що невідомі особи виготовили документи технічної інвентаризації на нежитлову будівлю - мийку літ. «І», загальною площею 236 кв. м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на зазначений об`єкт зареєстровано 11 березня 2021 року за ОСОБА_1 , однак власником цього майна ТОВ «Солар Консалтінг» вважає себе.
Із відомостей з Державного реєстру речового права на нерухоме майно ТОВ «Солар Консалтінг» дізналося, що, 04 червня 2021 року приватний нотаріус Анохіна В. М. посвідчила договір іпотеки, укладений 04 червня 2021 року між відповідачами та зареєструвала обтяження. Іпотекою забезпечено виконання боржником ОСОБА_1 його зобов`язань перед кредитором за договором про надання коштів у позику на суму 800 000,00 грн.
ТОВ «Солар Консалтінг» стверджував, що невідомі особи у шахрайський спосіб намагаються привласнити нерухоме майно, яке належить товариству на праві власності, для чого підробили інвентаризаційну та правовстановлюючу документацію та здійснили незаконні реєстраційні дії, зареєструвавши неіснуючий об`єкт нерухомого майна на ім`я та в інтересах відповідача. 3 цього приводу здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42022102100000173 від 23 вересня 2022 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 190, частиною третьою статті 197-1 КК України. У рамках кримінального провадження накладено арешт на спірне нерухоме майно. 

ТОВ «Солар Консалтінг» просило суд:
- визнати за ним право власності на нерухоме майно - мийка (літ. «І»), загальною площею 236 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 2313550180000, об`єкт нежитлової нерухомості, за адресою: АДРЕСА_1 ; 
- визнати недійсним договір іпотеки від 04 червня 2021 року № 771, посвідчений 04 червня 2021 року, приватним нотаріусом Анохіною В. М., укладений між ОСОБА_1 і ТОВ «ФК «Інвест Кредит Груп»;
- скасувати державну реєстрацію (запис про реєстрацію) права власності ОСОБА_1 на нерухоме майно - мийка (літ. «І»), загальною площею 236 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 2313550180000, об`єкт нежитлової нерухомості, за адресою: АДРЕСА_1 , номер відомостей про речове право - 41012147, дата і час державної реєстрації: 11 березня 2021 року, 21:27:50, рішення про державну реєстрацію права та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер - 57116099 від 16 березня 2021 року 19:48:43, приватний нотаріус ОСОБА_5;
- скасувати державну реєстрацію (запис про реєстрацію) іпотеки, номер запису про іпотеку - 42327116, дата і час державної реєстрації - 04 червня 2021 року 12:30:13, рішення про державну реєстрацію права та їх обтяжень, індексний номер - 58556689 від 04 червня 2021 року 12:41:58, приватний нотаріус Анохіна В. М.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2024 року позовну заяву ТОВ «Солар Консалтінг» задоволено частково.

Визнано недійсним договір іпотеки від 04 червня 2021 року № 771, посвідчений 04 червня 2021 року, приватним нотаріусом Анохіною В. М., який укладений між ОСОБА_1 і ТОВ «ФК «Інвест Кредит Груп».
Скасовано державну реєстрацію (запис про реєстрацію) права власності ОСОБА_1 , на нерухоме майно - мийка (літ. «І»), загальною площею 236 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 2313550180000, об`єкт нежитлової нерухомості, за адресою: АДРЕСА_1 , номер відомостей про речове право - 41012147, дата і час державної реєстрації - 11 березня 2021 року 21:27:50, рішення про державну реєстрацію права та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер - 57116099 від 16 березня 2021 року 19:48:43, приватний нотаріус ОСОБА_5
Скасовано державну реєстрацію (запис про реєстрацію) іпотеки, номер запису про іпотеку - 42327116, дата і час державної реєстрації - 04 червня 2021 року 12:30:13, рішення про державну реєстрацію права та їх обтяжень, індексний номер - 58556689 від 04 червня 2021 року 12:41:58, приватний нотаріус Анохіна В. М.
Стягнуто з ТОВ «ФК «Інвест Кредит Груп» на користь ТОВ «Солар Консалтінг» частину сплаченого судового збору у розмірі 4 026,00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Солар Консалтінг» частину сплаченого судового збору у розмірі 4 026,00 грн.
У задоволенні решти вимог відмовлено.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції встановив, що спірне майно знаходиться у власності та фактичному володінні і розпорядженні ТОВ «Солар Консалтінг», але зареєстровано за особою, яка не має до нього відношення, тому скасував державну реєстрацію (запис про реєстрацію) права власності ОСОБА_1 на спірне нерухоме майно. 
Припиняючи за ОСОБА_1 право власності на об`єкт нерухомого майна, суд керувався тим, що ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Визнаючи недійсним договір іпотеки, укладений між відповідачами, суд виходив з того, що предмет іпотеки не був та не є власністю відповідача, тому спірне майно не може бути відчужене іпотекодавцем, оскільки він не наділений такими повноваженнями, а рішення державного реєстратора про таке обтяження підлягає скасуванню.

Відмовляючи у задоволенні позову у частині визнання за позивачем право власності на спірне нерухоме майно, суд першої інстанції виходив з того, що скасування незаконного рішення про державну реєстрацію прав є належним та достатнім способом захисту прав власності. Більш того, позивач просить визнати право власності на об`єкт більшого розміру, ніж належав йому в дійсності. 

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 03 лютого 2025 року заяву ТОВ «ФК «Інвест Кредит Груп» про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2024 року залишено без задоволення.

Короткий зміст постанови апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 17 червня 2025 року апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Інвест Кредит Груп» залишено без задоволення, заочне рішення Оболонського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2024 року - без змін.

Залишаючи без змін заочне рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції встановив, що іпотекодавець за договором іпотеки не був та не є власником іпотечного майна, тобто, майно не належить йому на праві власності або на праві господарського управління, тому спірне майно не може бути відчужене іпотекодавцем, оскільки він не наділений такими повноваженнями. Уважав, що суд першої інстанції правомірно визнав недійсним договір іпотеки, укладений між відповідачами.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважав правильним те, що суд першої інстанції врахував, що Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення механізму протидії рейдерству» внесено зміни до частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», яким виключено положення про те, що ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Суд апеляційної інстанції вказав, що таким чином спрощено процедуру захисту права власності та визначено, що скасування незаконного рішення про державну реєстрацію прав є належним та достатнім способом захисту права власності і не вимагає одночасного визнання права власності чи витребування майна, адже порушене право власності поновлюється автоматично у зв`язку із скасуванням незаконного запису.

Короткий зміст вимог касаційної скарги 

У липні 2025 року ТОВ «ФК «Інвест Кредит Груп» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 червня 2025 року, в якій просило суд скасувати оскаржувані судові рушення, ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 

01 серпня 2025 року ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків.

01 вересня 2025 року ухвалою Верховного Суду відкрито касаційне провадження у справі, витребувано її матеріали із Оболонського районного суду міста Києва, іншим учасникам надіслано копії касаційної скарги.

У вересні 2025 року справа надійшла до Верховного Суду.

На підставі розпорядження заступника керівника Апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного цивільного суду, у зв`язку з відставкою судді ОСОБА_4, 24 листопада 2025 року сформовано протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи, визначено склад суду: Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Луспеник Д. Д., Черняк Ю. В.

30 квітня 2026 року ухвалою Верховного Суду справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального права та порушили норми процесуального права.

Підставами касаційного оскарження зазначає те, що:
- суди попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417св1во19), від 15 березня 2023 року у справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22), від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21 (провадження № 61-20968св21), від 08 листопада 2023 року у справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23), 11 грудня 2023 року у справі № 607/20787/19 (провадження № 61-11625сво22) та інші;
- суд не дослідив зібрані у справі докази.

Суди неправильно застосували статті 15, 16, 386 ЦК України, статтю 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», статтю 222 КПК України, порушили статті 76-78, 81, 82 ЦПК України.

Заявник стверджує, що позивач не довів, що оспорюваний договір іпотеки порушує його права. Відсутність порушеного, невизнаного, оспореного права є підставою для відмови у задоволенні позову.
Стверджує, що позивач обрав неналежний спосіб захисту.

Заочне рішення суду першої інстанції ґрунтується виключно на недопустимих доказах - копіях матеріалів кримінального провадження № 42022102100000173 від 23 вересня 2022 року, яке здійснюється Шевченківським управлянням поліції Головного управління поліції у м. Києві. 
Суди допустили порушення статті 222 КПК України, оскільки було розголошено відомості у вказаному вище кримінальному провадженні. Позивач не набув статусу потерпілого у кримінальному провадженні. Докази, подані позивачем до суду першої інстанції, а саме копії матеріалів з кримінального провадження, не відповідають вимогам статей 76-79 ЦПК України.

Суди попередніх інстанцій переклали на відповідачів тягар спростування стверджуваних позивачем обставин, які позивач не підтвердив належними та допустимими доказами. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Заявник посилається на порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), тобто порушене його право на мирне володіння майном. Указує, що не може добросовісний набувач відповідати у зв`язку з бездіяльністю влади. Нотаріус повинен був переконатися, що як реєстрація права власності, як і реєстрація іпотеки здійснюються відповідно до діючого законодавства України. 

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У вересні 2025 року ТОВ «Солар Консалтінг» подало до Верховного Суду відзив, у якому просило касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, як такі, що ухвалені з правильним застосуванням норм матеріального права та без порушень норм процесуального права.

Звертає увагу, що іпотека створює ризик втрати майна через звернення стягнення на майно, що є додатковим порушенням прав позивача.
Спростовує доводи заявника у частині добросовісності, оскільки відповідач не надав доказів своєї добросовісності, зокрема доказів того, що він провів перевірку правового статусу майна чи правомірності дій ОСОБА_3 .

Фактичні обставини справи, встановлені судами 

Із Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 158195871 від 01 березня 2019 року встановлено, що ТОВ «Солар Консалтінг»» належало на праві приватної власності нерухоме майно - нежитлові будівлі та споруди: будка вахтера літ. «А», площею 12,8 кв. м; гаражі літ. «Б», літ. «Г», площею 797,1 кв. м; склад запчастин літ. «В», літ. «Д», площею 191,2 кв. м; склад сипучих матеріалів літ. «Е», площею 61,8 кв. м; матеріальний склад літ. «Ж», площею 205,1 кв. м; головний корпус із сауною літ. «З», площею 1 705 кв. м; склад ангар літ. «И», площею 410,4 кв. м; естакада для миття, площею 154,2 кв. м; залізо-бетонна огорожа 1 291,0 кв. м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ( а. с. 24 том 1).

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 червня 2023 року № 761/20397/23 задоволено клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва Горбенко В. О. про арешт майна у кримінальному провадженні № 42022102100000173, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) від 23 вересня 2022 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 190, частиною третьою статті 197-1 КК України та вирішено накласти арешт на нежитлову будівлю, а саме: мийку під літ. «І», загальною площею 236 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 2313550180000), із забороною будь-яким реєстраторам, реєстраційним службам чи державним реєстраторам, нотаріусам та іншими особам, які мають реєстраційні повноваження, вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, видачі будь-яких правовстановлюючих документів, спрямовані на реєстрацію зміну власника нерухомого майна та із забороною використання, експлуатації та проведення будь-яких будівельних робіт будь-якими особами.
Із вказаної ухвали встановлено:
- 11 березня 2021 року право власності на об`єкт нерухомого майна, а саме нежитлову будівлю мийку (літ. «І»), загальною площею 236 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано на праві приватної власності за громадянином ОСОБА_1 ;
- відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесені приватним нотаріусом ОСОБА_5 на підставі технічного паспорта, серія та номер 110221 від 11 лютого 2021 року та довідки про показники об`єкта нерухомого майна, серія та номер 110221, виданих Товариством з обмеженою відповідальністю «Бюро технічної інвентаризації, оформлення землі та нерухомості» (далі - ТОВ «Бюро технічної інвентаризації, оформлення землі та нерухомості»);
- 04 січня 2023 року прокурор Шевченківської окружної прокуратури міста Києва направив запит до ТОВ «Бюро технічної інвентаризації, оформлення землі та нерухомості» з метою отримання копій документів та інформації, чи видавалися вищезазначений технічних паспорт та довідка про показники об`єкта нерухомості, а саме мийки (літ. «І») за адресою: АДРЕСА_1 ;
- 11 січня 2023 року на адресу Шевченківської окружної прокуратури міста Києві надійшла відповідь, що ТОВ «Бюро технічної інвентаризації, оформлення землі та нерухомості» ніколи не проводилась технічна інвентаризація об`єкта нерухомості нежитлової будівлі «Мийка» (літ. «І»), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Технічний паспорт від 11 лютого 2021 року інвентаризаційна, справа № 110221, довідка про показники об`єкта нерухомого майна № 110221 від 11 лютого 2021 року за цією адресою не видавались; на підприємстві відсутні будь-які запити (звернення) третіх осіб стосовно проведення технічної інвентаризації цього об`єкту нерухомості;
- зі змісту клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва встановлено, що 04 січня 2023 року направлено запит до Департаменту земельних ресурсів виконуючого обов`язки КМР (КМДА) з метою отримання інформації, а саме: за ким обліковується земельна ділянка з кадастровим номером 8000000000:78:085:0004, на якій розташований об`єкт нерухомості - мийка (літ. «І») за адресою: АДРЕСА_1 , а також з метою встановлення, чи надходили заяви/клопотання від фізичних та юридичних осіб про отримання вищевказаної земельної ділянки у власність/користування;
- 11 січня 2023 року отримано відповідь від Департаменту земельних ресурсів ВО КМР (КМДА) із якого встановлено, що згідно з рішенням Київської міської ради від 24 вересня 1998 року № 8 ЗАТ «Аеробуд» оформлено право тимчасового довгострокового користування строком на 24 роки земельною ділянкою площею 1,20 га, для експлуатації та обслуговування будівель і споруд промислової бази на АДРЕСА_1 (договір на право тимчасового довгострокового користування землею від 15 жовтня 1999 року №78-5-00049, справа № 2087). Крім цього, у Департаменті опрацьовано лише заяву ТОВ «Солар Консалтинг» на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на АДРЕСА_1 (кадастровий номер 8000000000:78:085:0004), для експлуатації та обслуговування будівель і споруд промислової бази та листом від 02 квітня 2020 року № 0570202/2-6858 надано згоду на відновлення меж зазначеної земельної ділянки комунальної власності територіальної громади міста Києва (справа № 512902275). Жодної інформації стосовно заяв, клопотань від громадянина ОСОБА_1 не надходило;
- у клопотанні вказано, що з метою приховання допущених порушень будівельного, земельного законодавства та готування до вчинення ними подальших шахрайських дій, невстановлені слідством особи, діючи разом з ОСОБА_1 , з метою легалізації незаконної нежитлової будівлі на самовільно зайнятій земельній ділянці з кадастровим номером 8000000000:78:085:0004 на АДРЕСА_1 , спорудили мийку (літ «І»), загальною площею 236,0 кв. м;
- невстановлені особи, з метою створення видимості законних підстав для подальшого проведення реєстраційних дій щодо визнання права власності на незаконно збудовану мийку, виготовили нібито від ТОВ «Бюро технічної інвентаризації, оформлення землі та нерухомості» підроблену технічну документацію та довідки про результати проведення інвентаризації об`єкта нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 до яких внесли неправдиві відомості щодо власника будівель, часу побудови та їх площі. Як наслідок, за перевіркою прокуратури, отримавши вищевказану завідому підроблену технічну документацію, виготовлену нібито ТОВ «Бюро технічної інвентаризації, оформлення землі та нерухомості», невстановлені особи разом з ОСОБА_1 11 березня 2021 року звернулися до приватного нотаріуса ОСОБА_5 з метою проведення подальшої державної реєстрації права власності за ОСОБА_1 . У той же день приватний нотаріус ОСОБА_5 порушила Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, здійснила реєстраційні дії щодо нежитлової будівлі, а саме мийки літ. «І» за адресою: АДРЕСА_1 , за відсутності документів, що підтверджують адресу, ведення об`єкта в експлуатацію та на підставі документів, які містять неправдиві відомості та не підтверджують набуття третіми особами речових прав на нерухоме майно. Невстановлені особи разом з ОСОБА_1 , 11 березня 2021 року, на підставі підроблених документів, протиправно отримали у власність нежитлову будівлю літ. «І» за адресою: АДРЕСА_1 та самоправно зайняли ділянку на якій вона знаходиться;
-встановлено, що згідно з договором іпотеки від 04 червня 2021 року № 771, мийка літ. «І» за адресою: АДРЕСА_1 передана в іпотеку ТОВ «ФК «Інвест Кредит Груп» згідно з договором про надання коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту від 04 червня 2021 року № 004/21, укладеним ТОВ «Інвест Кредит Груп» з ОСОБА_1 ;
- 06 червня 2023 року постановою слідчого у кримінальному провадженні № 42022102100000173 від 23 вересня 2022 року нежитлову будівлю - мийку літ. «І» за адресою: АДРЕСА_1 на підставі статті 98 КПК України визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки вона є матеріальним об`єктом, який містить сліди кримінального правопорушення, а також отримана у власність внаслідок вчинення протиправних дій.

Встановлено, що слідчим відділом Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 42022102100000173 від 23 вересня 2022 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 190, частиною третьою статті 197-1 КК України.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Підставами касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає те, що:
- суди попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України);
- суди не дослідили зібрані докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга ТОВ «ФК «Інвест Кредит Груп» підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права 

Частинами першою, другою статті 400 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції у повній мірі не відповідають. 

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність (пункт 5 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Диспозитивність - один з основних принципів судочинства, на підставі якого особа (зокрема, позивач чи відповідач), самостійно вирішує, зокрема, чи оскаржувати судові рішення в касаційному порядку та в яких межах (див. постанову Верховного Суду від 22 листопада 2023 року у справі № 465/6549/16-ц (провадження № 61-11927св23), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 25 березня 2024 року у справі № 336/6023/20 (провадження № 61-11523сво23)).

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частина друга статті 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 червня 2021 року у справі № 308/8567/20 (провадження № 61-3480сво21) вказано, що: «Об`єднана палата Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду відхиляє аргументи касаційної скарги в частині задоволених вимог заяви про забезпечення позову щодо інших відповідачів (ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4), з таких мотивів. У пункті 5 частини третьої статті 2 ЦПК України вказано, що основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частина друга статті 12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
У справі, що переглядається, інші відповідачі (ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4) не реалізували своє право на подання касаційної скарги, приєднання до касаційної скарги. Така процесуальна поведінка інших відповідачів свідчить про повну згоду з оскарженими судовими рішеннями в частині задоволених вимог заяви про забезпечення позову щодо них».

У постанові Верховного Суду від 04 жовтня 2023 року у справі № 761/18365/20 (провадження № 61-9164св23) вказано, що: «основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність (пункт 5 частини третьої статті 2 ЦПК України). У справі, що переглядається: в касаційних скаргах скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, просять скасувати постанову апеляційного суду як в частині задоволених позовних вимог до них, так і в частині задоволених позовних вимог до ОСОБА_3, ОСОБА_4; інші відповідачі (ОСОБА_3, ОСОБА_4) не скористалися своїм правом подачі касаційної скарги, приєднання до касаційної скарги.
Така процесуальна поведінка інших відповідачів (ОСОБА_3, ОСОБА_4) свідчить про їх повну згоду з постановою апеляційного суду в частині задоволених позовних вимог до них. Аналіз аргументів касаційних скарг свідчить, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, не навели переконливих доводів, яким чином судове рішення апеляційного суду порушує їх права та інтереси в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4, за умови, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, не оскаржили постанову апеляційного суду, тобто погодилися з постановою апеляційного суду в частині позовних вимог до них. Тому оскаржену постанову апеляційного суду в частині задоволених позовних вимог до ОСОБА_3, ОСОБА_4 належить залишити без змін».
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2024 року у справі № 927/1206/21 (провадження № 12-31гс23) зазначено, що: «131. У справі, що переглядається, прокурор пред`явив чотири вимоги: про скасування наказу ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області від 21.12.2018 до таких відповідачів: ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області та Плисківської сільської ради, про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку до Плисківської сільської ради та дві вимоги про визнання договорів оренди недійсними до Плисківської сільської ради та ТОВ «Івангородське».
132. З касаційною скаргою на судові рішення в цій справі звернулося лише ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області. Плисківська сільська рада як особа, за якою зареєстроване право власності на спірні земельні ділянки, та ТОВ «Івангородське» як їх орендар своїм правом на подання касаційної скарги, а так само приєднатися до касаційної скарги не скористалися. Така процесуальна поведінка відповідачів фактично підтверджує їх повну згоду з судовими рішеннями.
133. ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області у касаційній скарзі не навело доводів з приводу незаконності та/або необґрунтованості судових рішень у частині задоволення позову в частині вимог про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та визнання договорів оренди землі недійсними, а також не зазначило, як задоволення зазначених вимог порушує його права та інтереси за умови, що відповідачі, до яких пред`явлені такі позовні вимоги, судові рішення не оскаржили».

У справі, яка є предметом касаційного перегляду, відповідач ТОВ «ФК «Інвест Кредит Груп» не погодилось із рішенням суду першої інстанції та постановою апеляційного суду у частині задоволення позовної вимоги про визнання недійсним договору іпотеки, скасування рішення державних реєстраторів про реєстрацію права власності на нерухоме майно та обтяження (мийка літ. «І» за адресою: АДРЕСА_1 ).

Інший відповідач ОСОБА_1 не скористався своїм правом на подання касаційної скарги, приєднання до касаційної скарги. Така процесуальна поведінка свідчить про повну згоду з оскарженими судовими рішення в частині задоволення позовної вимоги про скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на нерухоме майно за ОСОБА_1 .

Аналіз аргументів касаційної скарги свідчить, що ТОВ «ФК «Інвест Кредит Груп» не навело переконливих доводів, яким чином оскаржені рішення судів першої та апеляційної інстанцій, у частині задоволення позовної вимоги про скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на нерухоме майно за ОСОБА_1 , порушують його права та інтереси, за умови, що інший відповідач ( ОСОБА_1 ) не оскаржив рішення судів першої та апеляційної інстанцій у цій частині, тобто погодився з цим судовим рішенням. 

Отже, оскаржені рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції у частині задоволення позовної вимоги про скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на нерухоме майно належить залишити без змін.

Щодо визнання недійсним договору іпотеки та скасування державної реєстрації записів про іпотеку і обтяження

Частиною першою статті 202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Така дія повинна бути правомірною, а її неправомірність є підставою для визнання правочину недійсним.

Відповідно до положень статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою, шостою статті 203 ЦК України. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частинами першою-п`ятою статті 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

У постанові від 10 квітня 2024 року у справі № 496/1059/18 (провадження 
№ 14-209цс21) Велика Палата Верховного Суду зробила такий висновок: «Для ефективного захисту прав володіючого власника нерухомого майна, щодо якого до Реєстру незаконно внесено запис про право іпотеки іншої особи, з якою власник не перебував у зобов`язальних відносинах, має застосовуватись негаторний позов про усунення перешкод у здійсненні власником права розпорядження своїм майном (стаття 391 ЦК України), з яким власник може звернутись, зокрема, шляхом пред`явлення вимоги про скасування державної реєстрації права іпотеки зазначеної особи. При цьому оспорювання ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного нерухомого майна або документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію права іпотеки за відповідачем, не є ефективним способом захисту прав власника від описаного вище порушення».

Суди попередніх інстанцій установили, що на час укладення оспорюваного договору іпотеки ОСОБА_1 не був власником спірного нерухомого майна.

Отже, суди правильно задовольнили вимогу про скасування державної реєстрації іпотеки вказаного нерухомого майна (мийки літ. «І») (номер запису - 42327116) та державної реєстрації обтяження (номер запису про обтяження - 58556689), здійснених 04 червня 2021 року приватним нотаріусом Анохіною В. М., що забезпечує ефективний захист прав володіючого власника нерухомого майна, щодо якого до Державного реєстру обтяжень незаконно внесено запис про право іпотеки іншої особи, з якою власник не перебував у зобов`язальних відносинах.

Проте, вимога про визнання недійсним договору іпотеки не є ефективним способом захисту прав ТОВ « Солар Консалтінг», тому суди дійшли помилкового висновку про наявність підстав для її задоволення.

У зв`язку з викладеним, судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у частині вирішення позовної вимоги про визнання недійсним договору іпотеки від 04 червня 2021 року необхідно скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні цієї вимоги.

Щодо інших доводів касаційної скарги 

Втручання у право мирного володіння майном, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає такого втручання. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Справедливий баланс не буде дотриманий, якщо особа добросовісний набувач внаслідок втручання в її право власності понесе індивідуальний і надмірний тягар, зокрема, якщо їй не буде надана обґрунтована компенсація чи інший вид належного відшкодування у зв`язку з позбавленням права на майно (рішення ЄСПЛ у справах «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року (Rysovskyy v. Ukraine, заява № 29979/04), «Кривенький проти України» від 16 лютого 2017 року (Kryvenkyy v. Ukraine, заява № 43768/07).

Колегія суддів ураховує, що позов ТОВ «Солар Консалтінг» у справі, яка є предметом касаційного перегляду, спрямований на захист майнових інтересів товариства та відновлення становища, яке існувало до порушення його прав.

Отже, встановивши, що спірне нерухоме майно (мийка літ. «І») вибуло з власності ТОВ «Солар Консалтінг» поза його волею та було незаконно зареєстровано за відповідачем ОСОБА_1 , і тому не могло бути передане ОСОБА_1 в іпотеку, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Солар Консалтінг» у частині скасування державної реєстраціїіпотеки та обтяження спірного нерухомого майна. 

За таких підстав, задоволення позову у справі, яка є предметом касаційного перегляду, у частині вимог про скасування державної реєстрації іпотеки та обтяження спірного нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не порушує прав відповідача ТОВ «Інвест Кредит Груп» у контексті положень статті 1 Першого протоколу до Конвенції, оскільки ТОВ «Інвест Кредит Груп» не мало законних підстав для набуття права власності на вказане майно. 

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

За змістом статті 412 ЦПК України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Оскільки фактичні обставини справи судами встановлено повно, однак неправильно застосовано норми матеріального права, касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, судові рішення в частині задоволення вимог про визнання недійсним договору іпотеки слід скасувати, ухвалити постанову про відмову у задоволенні позову в цій частині та скасувати в частині вирішення питання розподілу судових витрат, покладених на ТОВ « Інвест Кредит Груп». 

В іншій частині судові рішення судів попередніх інстанцій залишити без змін.

Щодо судових витрат 

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Верховний Суд скасував оскаржувані судові рішення у частині задоволення позовної вимоги ТОВ «Солар Консалтінг» про визнання недійсним договору іпотеки та відмовив у задоволенні позову в цій частині.

ТОВ «Солар Консалтінг» пред`явило до відповідача три позовні вимоги немайнового характеру і відповідно сплатило судовий збір у розмірі 4 026,00 грн (1342,00 грн х 3).
Оскільки у задоволенні однієї позовної вимоги немайнового характеру (визнання недійсним договору іпотеки) відмовлено Верховним Судом, то відповідно з відповідача ТОВ «Інвест Кредит Груп» користь позивача ТОВ «Солар Консалтінг» підлягав стягненню судовий збір за дві задоволені позовні вимоги немайнового характеру у розмірі 2 684,00 грн (1 342,00 грн х 2).

За подачу апеляційної скарги за одну вимогу немайнового характеру судовий збір становить 2 013,00 грн (1 342,00 грн х 150%), за подачу касаційної скарги за одну вимогу немайнового характеру - 2 684,00 грн (1 342,00 грн х 200%), а оскільки касаційна скарга була частково задоволена, оскаржувані судові рішення частково скасовані та відмовлено у задоволенні однієї позовної вимоги немайнового характеру (визнання недійсним договору іпотеки), то судовий збір, сплачений заявником за подання апеляційної та касаційної скарги за ту позовну вимогу, у задоволенні якої відмовлено і в цій частині оскаржувані рішення скасовано, підлягає стягненню з позивача ТОВ «Солар Консалтінг» на користь заявника ТОВ «Інвест Кредит Груп» у розмірі 4 697,00 грн (2 013,00 грн + 2 684,00 грн).

Відповідно до частини десятої статті 141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Ураховуючи приписи частини десятої статті 141 ЦПК України, з ТОВ «Солар Консалтінг» на користь ТОВ «Інвест Кредит Груп» слід стягнути різницю сплаченого сторонами судового збору у розмірі 2 013, 00 грн (4 697,00 грн - 2 684,00 грн).

Керуючись статтями 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Кредит Груп» задовольнити частково.

Заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 червня 2025 року у частині позовних вимог про визнання недійсним договору іпотеки та в частині стягнення судового збору з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Кредит Груп» скасувати.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Солар Консалтінг» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Кредит Груп» про визнання недійсним договору іпотеки відмовити.

В іншій частині заочне рішення Оболонського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 червня 2025 року залишити без змін. 

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Солар Консалтінг» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Кредит Груп» 2 013, 00 грн судового збору.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. Ю. Гулейков

Г. В. Коломієць

Р. А. Лідовець

В. В. Сердюк