454/2642/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" вересня 2026 р. м. Сокаль

Суддя Сокальського районного суду Львівської області Фарина Л. Ю. розглянувши матеріали справи, які надійшли від начальника відділення поліції №2 Шептицького РВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючої АДРЕСА_1 , 
за ст.122-4 та ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

23.06.2026 року близько 14.20 год. в м. Сокаль по вул. Шептицького, 40, Львівської області, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Audi A4» д.н.з. НОМЕР_1 під час руху заднім ходом не переконалась в безпечності маневру та здійснила зіткнення з припаркованим автомобілем «Chevrolet Aveo» р.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого обидва транспортні засоби отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками. 
Також 23.06.2026 року близько 14.20 год. в м. Сокаль по вул. Шептицького, 40, Львівської області, водійка ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки Audi A4» д.н.з. НОМЕР_1 та будучи причетною до дорожньо-транспортної пригоди залишила місце події та поїхала у невідомому напрямку. 
За даними фактами за вчинення ОСОБА_1 кількох правопорушень було складено два протоколи серії ЕПР1 №700888 за ст. 124 КУпАП та ЕПР1 №700873 за ст. 122-4 КУпАП.
Враховуючи, що протоколи про вчинення правопорушень складено відносно однієї і тієї ж особи та стосуються однієї і тієї ж події, тому для всебічного і повного з`ясування обставин справи їх слід об`єднати в одне провадження.
При об`єднанні справи слід дотримуватися вимог Положення про автоматизовану систему документообігу суду.
Під час розгляду справи в суді ОСОБА_1 , надала пояснення, що вину у скоєному визнає.
Дослідивши матеріали справи та надані пояснення судом встановлено наступне.
Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
Згідно з п. 12.1 Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Таким чином, винність порушника передбаченого ст. 124 КУпАП стверджується матеріалами справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, рапортом, письмовими поясненнями учасників пригоди.
Згідно постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 №14 «суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху».
Щодо протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №700873 за ст. 122-4 КУпАП то слід зазначити наступне.
Положеннями ст. 122-4 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Також, згідно п.2.10 ПДР України, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний, зокрема: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди.
Складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, є залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
З матеріалів справи та наданих пояснень встановлено, що того дня водій ОСОБА_1 , керувала транспортним засобом марки ««Audi A4» д.н.з. НОМЕР_1 та будучи причетною до дорожньо-транспортної пригоди залишила місце події.
Так, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП України виражається у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні, а суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.
Таким чином винність правопорушника за ст. 122-4 КУпАП повністю підтверджується зібраними по справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом, письмовими поясненнями учасників пригоди, схемою місця ДТП.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Обставиною, яка пом`якшує відповідальність для ОСОБА_1 , є щире каяття.
Обставин, які обтяжують відповідальність – суд не вбачає.
Враховуючи особу правопорушника, обставини події, матеріали справи та санкцію статті, повторність вчиненого, вважаю за доцільне застосувати до нього адміністративне стягнення у виді мінімального штрафу.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення.
Керуючись ст.ст. 283-285 КУпАП,-
П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 та ст.122-4 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн. 00коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60коп. судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Сокальського районного суду.
Відповідно до ч. 1ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Документ, що підтверджує його сплату, або його копія не пізніше трьох робочих днів (але не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу) надсилається правопорушником до органу (посадовій особі), який виніс постанову про накладення цього штрафу.
Роз`яснюю, що у разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем його проживання, роботи або за місцезнаходженням майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
Строк пред`явлення постанови до виконання 3 (три) місяці.

Суддя: Л. Ю. Фарина