ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2026 року м.Дніпро Справа № 904/712/24
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Чус О.В. доповідач,
судді: Кощеєв І.М., Дармін М.О.
при секретарі судового засідання Солодовій І.М.
За участю (найменування сторін та інших осіб, що беруть участь у справі):
Представник позивача: БУЛГАКОВ ВІТАЛІЙ СЕРГІЙОВИЧ (поза межами суду, з використанням власних технічних засобів) - адвокат
Представник відповідача: ВІСЛОБОКОВ ВІТАЛІЙ ОЛЕКСАНДРОВИЧ (поза межами суду, з використанням власних технічних засобів) - самопредставництво, довіреність
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІКЛ ПРОДЖЕКТ"
на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.10.2025 
(повний текст рішення складено 29.10.2025, суддя Ліпинський О.В.)
у справі № 904/712/24
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІКЛ ПРОДЖЕКТ" м. Київ
до Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль", м. Кривий Ріг
про стягнення заборгованості в розмірі 3 920 400, 00 грн,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Пікл Проджект» (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 3 920 4000,00 грн.
Заявлені вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов договору № 322 від 15.09.2022 року в частині здійсненні оплати наданих послуг.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 21.10.2025 в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що сукупний аналіз змісту наданих експертом відповідей, дає підстави для висновку, що умови Договору, в частині яка стосується надання послуг, зокрема, побудови самої системи, як комплексу програмних засобів, відповідають вимогам Технічного завдання. Водночас, роботи з автоматизації (підключення) приладів електричної енергії та приладів обліку теплової енергії, за обсягом не відповідають Технічному завданню, що вказує на виконання умов Договору не в повному обсязі.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що таким чином, з огляду на часткове виконання Позивачем умов Договором, у суду відсутні підстави для задоволення даного позову шляхом стягнення повної вартості робіт (послуг) в сумі 3 920 400,00 грн.
Крім того, місцевий господарський суд зазначив, що зважаючи на те, що умови Договору не визначають окремо ціну складових частин (етапів) робіт (послуг) із впровадження АСЕМ, суд позбавлений можливості встановити вартість фактично наданої частини послуг, що виключає підстави навіть для часткового задоволення позову.
На підставі викладеного з урахуванням встановлених обставин, суд першої інстанції виснував, що заявлені позовні вимоги підлягають відхиленню в повному обсязі.
Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням, представник Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІКЛ ПРОДЖЕКТ", звернувся через підсистему «Електронний суд» до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить: скасувати рішення суду від 21.10.2025; ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором №322 про надання послуг від 15.09.2022 у розмірі 3 920 400,00 грн; судові витрати покласти на відповідача.
Апелянт не погоджується з ухваленим судовим рішенням, вважає його незаконним та необґрунтованим, таким що винесено за неповного з`ясування обставин справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Апеляційна скарга обґрунтована наступним:
- першу чергу створеної системи енергетичного менеджменту введено в експлуатацію 14.10.2022 р., що підтверджується наявною у матеріалах справи копією Акта вводу в промислову експлуатацію першої черги автоматизованої системи комерційного обліку електроенергії АТ «Криворізька теплоцентраль». Також, з метою належного виконання Договору у 2022 році затверджено тристороннє Положення про Порядок взаємодії між Операторами системи комерційного обліку ТОВ «Пікл Проджект» та ППКО АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» при зборі, обробці, формуванні, перевірці даних комерційного обліку та визначення обсягів споживання АТ «Криворізька теплоцентраль»;
- про якість і повний обсяг надання послуг додатково свідчить те, що: 1) АТ «Криворізька теплоцентраль» успішно пройшла опалювальний сезон 2022 - 2023, 2) В міжопалювальний період та опалювальний сезон 2023 - 2024 року зауважень до роботи АСЕМ Виконавець не отримував від Замовника, при тому, що кінцевий термін надання послуг сплинув 20.11.2023 р.;
- в процесі розгляду справи в суді першої інстанції Позивачем було надано додаткові належні, допустимі беззаперечні докази виконання умов Договору, а саме: - приклади макетів, звітів, даних з приладів обліку - спеціальні файли обліку електроенергії, які регулярно надсилались постачальнику електроенергії та оператору розподілу ДТЕК, Архіви показників технологічних приладів обліку всіх 6 котелень та ТРП 119 (тепло розподільчий пункт), Архіви показників приладів обліку тепла споживачів; - докази направлення та вручення листа Позивача від 29.12.2023, яким запропоновано провести повторне навчання для працівників Відповідача, оскільки непроведення навчання щодо користування системою стало єдиною формальною причиною непідписання актів приймання-передачі наданих послуг; - Заяви свідків ОСОБА_1 (до 05.04.2024 працював на посаді директора технічного підприємства Відповідача), ОСОБА_2 (з 20.04.2022 до 09.02.2024 обіймав посаду начальника виробничо-технічного відділу Відповідача), які підтвердили: відповідність послуги, наданої Виконавцем за Договором змісту, обсягу, параметрам, технічним вимогам, якісним характеристикам, визначеним у технічному завданні; здійснення розрахунку Відповідачем за спожиту електроенергію по площадці "КТЦ" за показами, які передавала АСКОЕ "Пікл Проджект"; використання диспетчерською службою у режимі 24/7 можливості АСКОТ для контролю та внесення змін у режим роботи обладнання підприємства та формування звітності з початку опалювального сезону 2023-2024 рр. - Листи-відповіді на адвокатські запити ТОВ "Павер Енерджі Трейд" від 22.04.2024 та АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" від 25.04.2024 про надходження у 2023 році файлів макетів, звітів, даних з 20 приладів обліку електричної енергії, які в подальшому використовувалися в роботі для обліку спожитої електричної енергії АТ "Криворізька теплоцентраль" як споживача категорії "А". Суд першої інстанції не надав належної оцінки додатково поданим доказам стороною Позивача, які у своїй сукупності підтверджують не тільки надання послуги, а й фактичне використання результатів наданої послуги працівниками Відповідача, контрагентами, іншими зацікавленими особами у відповідності до визначених технологічних процесів Замовника;
- висновком експерта підтверджено впровадження автоматизованої системи енергоменеджменту на закріплених в Договорі умовах. Неповне виконання договору стосується лише кількості підключених пристроїв обліку електричної та теплової енергії;
- у додаткових поясненнях Позивачем зазначалися причини підключення неповної кількості приладів обліку до АСЕМ (20/26 приладів обліку електричної енергії, 230/1543 приладів обліку теплової енергії у користувачів), а саме відсутність достатньої кількості обладнання (прилади збору/передачі даних), яку мав забезпечити Замовник для встановлення на приладах обліку, доказом чого є посилання на закупівлю https://prozorro.gov.ua/uk/tender/UA-2023-05-10-013665-a) та Договір поставки № 662 від 30.05.2023, за яким АТ "Криворізька теплоцентраль" закупила у ТОВ "Пікл Проджект" 160 приладів збору/передачі даних ІПП Д_е sp_2 32_rev2.0. Під час судового розгляду сторона Відповідача не надала жодного спростування тим фактам, що приладів збору/передачі даних не було надано для повного виконання договору в достатній кількості, що було очевидно для обох сторін та не потребувало додаткового інформування, адже саме працівники Відповідача здійснюють поточне обслуговування приладів обліку, які використовуються у виробничій діяльності, та відповідно обізнані про стан свого обладнання. Отже, обмежена кількість обладнання, що не було спростовано під час судового розгляду протилежною стороною, свідчить про відсутність вини виконавця у обмеженій кількості підключених до системи приладів обліку;
- у своїй сукупності всі наявні в матеріалах справи докази підтверджують впровадження АСЕМ на АТ "Криворізька теплоцентраль" згідно з умовами Договору, за виключенням приєднання до системи неповної кількості приладів обліку, що сталося внаслідок факторів, які не залежали від Замовника;
- висновок суду про неможливість встановити вартість фактично наданої частини послуг у зв`язку із відсутністю складових частин (етапів) робіт (послуг) із впровадження АСЕМ не відповідає обставинам справи та свідчить про порушення судом при винесенні рішення базових принципів верховенства права та права на справедливий суд, адже будь-яке судове рішення перш за все має відповідати вимогам справедливості та законності. З точки зору Позивача за встановлених фактичних обставин, підтверджених беззаперечними доказами щодо виконання Договору (частково щодо кількості підключених приладів обліку) та підтверджені факти використання замовником результатів наданих послуг, судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі не відповідає критеріям законності та справедливості.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.11.2025 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді: Дармін М.О., Кощеєв І.М.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.11.2025 відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи № 904/712/24. Доручено Господарському суду Дніпропетровської області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи № 904/712/24.
26.11.2025 матеріали даної справи надійшли до ЦАГС.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 01.12.2025 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІКЛ ПРОДЖЕКТ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.10.2025 у справі № 904/712/24 - залишено без руху. Рекомендовано скаржнику усунути недоліки апеляційної скарги, а саме: подати до апеляційного суду належні докази сплати судового збору, на належні реквізити - надавши строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків. Роз`яснено скаржнику, що в разі невиконання зазначеної ухвали суду в строк, визначений п.2 її резолютивної частини, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.
12.12.2025 від скаржника до ЦАГС надійшла заява про усунення недоліків, якою долучено до матеріалів апеляційної скарги докази сплати судового збору у розмірі 70 567,20 грн, відповідно до платіжної інструкції від 11.12.2025.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.12.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІКЛ ПРОДЖЕКТ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.10.2025 у даній справі та призначено її розгляд у судовому засіданні на 22.04.2026 о 11 год. 00 хв.
26.12.2025 Акціонерним товариством "Криворізька теплоцентраль" з використанням системи «Електронний суд» подано до Центрального апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить прийняти відзив на апеляційну скаргу до розгляду і долучити його до матеріалів справи № 904/712/24. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІКЛ ПРОДЖЕКТ» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.10.2025 р. у справі № 904/712/24 залишити без задоволення.
Відзив обґрунтований наступним:
- оскаржуваним рішенням на підставі наявних у справі доказів належним чином встановлений той факт, що хоча акти здачі-приймання наданих послуг за Договором і були датовані Скаржником 10.11.2023 р., але в порушення пункту 3.8 Договору вперше надійшли Відповідачу лише 15.12.2023 р.. Вказаний факт належними і допустимими доказами у цій справі не спростований, а тому - має бути визнаний доведеним;
- відповідно до пункту 1.2 Договору Скаржник (виконавець за Договором) мав надати послуги, зміст, обсяги, параметри, технічні вимоги, якісні характеристики та умови здійснення навчання працівників Відповідача щодо користування підсистемами АСЕМ, які визначені в Технічному завданні (додаток № 1 до Договору), та які надаються Скаржником у повній відповідності до нього. Відповідно до підпункту 4.2.5 пункту 4.2 Договору, Відповідач (замовник за Договором) має право відмовитися від приймання послуг, якщо вони не відповідають умовам Договору та технічному завданню (додаток № 1 до Договору). Матеріалами справи підтверджується, що Відповідач належним чином повідомив Скаржника про неналежне виконання Договору та відмову від прийняття наданих за ним послуг, зокрема: - листом Відповідача від 20.12.2023 р. за вих. № 10710/25 «Про мотивовану відмову від підписання Акту здачі-приймання наданих послуг»; - листом Відповідача від 08.01.2024 р. за вих. № 255/09 «Відповідь на лист за вих. № 2912 від 29.12.2023 та повторну мотивовану відмову від підписання Акту здачі-приймання наданих послуг». Зазначеними листами Відповідач заявляв, що Скаржником за Договором не надано послуг, зміст, обсяги, параметри, технічні вимоги, якісні характеристики яких визначені Технічним завданням впровадження автоматизованої системи енергетичного менеджменту (Додаток № 1 до Договору) та не виконані умови здійснення навчання працівників щодо користування підсистемами АСЕМ (Додаток № 3 до Договору). В подальшому, в рамках розгляду справи було проведено незалежну експертизу електронної системи АСЕМ, яку розробляв Скаржник, за результатами якої та інших доказів зібраних у цій справі (детально викладені в пункті 2 цього відзиву), підтверджені вказані Відповідачем факти неналежного надання послуг, а також те, що відмова від прийняття послуг Відповідачем була правомірною. Викладені вище обставини справи однозначно підтверджують той факт, що акти здачі-приймання наданих послуг за Договором були надані Скаржником з порушенням строку, встановленого пунктом 3.8 Договору для їх подання, Відповідачем дотриманий строк на надання відмови від підписання актів, встановлений Договору, а тому твердження Скаржника щодо нібито своєчасної підготовки і надання актів здачі-приймання наданих послуг за Договору - є спростованими наявними у справі доказами;
- встановлений висновком експерта у цій справі факт невиконання Скаржником вимог стосовно обсягів автоматизації (пункти 1, 2 та 3 висновку) та стосовно навантаження системи і часу обробки даних (пункти 2, 3 та 4 висновку) спростовує доводи Скаржника щодо належного (повного) виконання ним умов вказаного Договору і свідчить про невідповідність наданого Скаржником програмного продукту вимогам, які до нього ставилися в Договорі;
- умовами Договору № 322 від 15.09.2022 р. саме на Скаржника (як виконавця за Договором) покладений обов`язок повідомляти Відповідача про наявність будь-яких обставин, які загрожують якості послуг і які не залежать від нього. Відповідно, з урахуванням вимог частини першої статті 77 ГПК України, єдиним допустимим доказом такого повідомлення можуть бути виключно листи у письмовій формі з доказами їх направлення на адресу Відповідача у період дії Договору та у строк, що становить 3 (три) календарних дні з дня виявлення таких обставин. Разом із цим, перші заяви Скаржника про неналежне оснащення об`єктів Відповідача вузлами обліку почали надходити тільки у 2025 році під час розгляду справи та після надання висновку експерта щодо неналежного (неповного) надання послуг Скаржником; жодних подібних повідомлень протягом строку дії Договору Скаржник не направляв, а Відповідач не отримував. Отже, викладені у апеляційній скарзі твердження Скаржника про те, що зауваження щодо неналежного функціонування засобів обліку мав подавати Відповідач - є безпідставними і такими, що суперечать фактичним обставинам справи. Ненадання Позивачем допустимих доказів направлення викладених вище письмових повідомлень про неналежне функціонування вузлів комерційного обліку, зазначених у Технічному завданні, позбавляє його правових підстав стверджувати, що надання послуг не у повному обсязі було наслідком відсутності належним чином функціонуючих вузлів комерційного обліку з вини Відповідача;
- наданий Позивачем Договір № 662 від 30.05.2023 р. не містить посилання на мету закупівлі зазначених у ньому пристроїв, не встановлює що укладення і виконання цього договору здійснюється в рамках надання послуг за Договором № 322 від 15.09.2022 р., наявними у справі доказами не підтверджений факт необхідності закупівлі додаткового обладнання саме для виконання Договору № 322 від 15.09.2022 р.. Господарська діяльність Відповідача не обмежується одним тільки Договором № 322 від 15.09.2022 р., а на Відповідача, як на експлуатанта об`єктів критичної інфраструктури і оператора зовнішніх інженерних мереж теплопостачання покладаються додаткові обов`язки, зокрема щодо забезпечення ремонту вузлів комерційного обліку, що задіяні у процесі основної господарської діяльності товариства; щодо оснащення будинків споживачів засобами обліку теплової енергії (стаття 3 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання), на яких іще не встановлені вузли комерційного обліку теплової енергії тощо, а тому - Договір № 662 від 30.05.2023 р. не може вважатися таким, що підтверджує чи спростовує обставини даної конкретної справи (неналежний доказ). Викладене вище спростовує доводи Позивача, наведені у апеляційній скарзі та однозначно вказує на їх необґрунтованості і безпідставності (не доведеності належними та допустимими доказами у цій справі);
- сам по собі лист Скаржника, в якому голослівно згадується про нібито проведення навчання персоналу Відповідача - не є належним і допустимим доказом, а зазначені Скаржником твердження спростовані Відповідачем належними і допустимими доказами, наявними в матеріалах справи;
- скаржник посилається на заяви свідків ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , як на докази належного і повного виконання ним умов Договору. Проте, зазначені у таких заявах показання не можуть встановлюватися на підставі показань свідка в силу приписів частини другої статті 87 ГПК України у зв`язку з тим, що зміст і обсяг наданих Скаржником послуг за Договором встановлений незалежною судово-технічною експертизою у цій справі (згідно пункту 3.10 Договору), а самі показання не містять жодних конкретних даних що стосуються питань змісту, обсягів, якості та строків виконання вимог Технічного завдання (Додаток № 1 до Договору), а лише вказують загальні відомості про комунікацію між представниками замовника і виконавця за Договором, що не стосуються суті спору (статті 76, 77 ГПК України). Отже, подані Скаржником заяви свідків не є належними і допустимими доказами в силу приписів статей 76, 77 та частини другої статті 87 ГПК України, а тому не можуть братися до уваги під час розгляду даної справи;
- у апеляційній скарзі Скаржник посилається на копію акту вводу в промислову експлуатацію першої черги автоматизованої системи комерційного обліку електроенергії від 14.10.2022 р., як на підтвердження факту введення в експлуатацію одного з модулів (частин) системи АСЕМ, а саме - системи АСКОЕ та її належного функціонування. Відповідачем під час розгляду справи Судом першої інстанції (зокрема, у відзиві на позовну заяву від 18.03.2024 р. і запереченнях Відповідача від 01.04.2024 р., під час розгляду справи по суті, тощо) заявляв і зараз окремо акцентує увагу Суду на наступних недоліках вказаного «документу»: - додана до позовної заяви копія вказаного акту містить явні ознаки підроблення в частині накладення зображень підписів і печаток на електронний документ; - станом на дату, яка вказана як дата складання вказаного акту (14.10.2022 р.), працівник ОСОБА_3 , підпис якого нібито проставлений на акті, був вже більш ніж пів року як звільнений з товариства Відповідача на підставі наказу № 94-к від 17.03.2022 р. (докази додані до відзиву на позовну заяву від 18.03.2024 р.); - на неодноразові запити Відповідача пред`явити під час дослідження доказів в суді першої інстанції оригінал вказаного акту Скаржник повідомив, що такий оригінал у нього відсутній (без належного пояснення причин); - у порушення вимог пункту 5 Технічного завдання (Додаток № 1 до Договору), до складу «комісії з приймання АСКОЕ» у промислову експлуатацію не входять уповноважені представники: розробника АСКОЕ, ТОВ «ДТЕК» та інших підприємств, зацікавлених у отриманні відповідної інформації; - доказами, доданими до відзиву на позовну заяву і запереченнях, що подавалися Відповідачем, спростований факт наявності на товаристві Відповідача будь-яких документів, які б підтверджували факт введення в експлуатацію АСКОЕ. У зв`язку з викладеним вище, надана Скаржником «електронна копія акту» - є недопустимим і недостовірним доказом, а тому в силу приписів статей 77, 78 ГПК України і не може братися до уваги під час розгляду цієї справи;
- відповідно до статті 14 ГПК України Скаржник самостійно реалізував свої права на предмет спору, визначивши обсяг заявлених вимог у вигляді стягнення грошових коштів в сумі: 3 920 400,00 грн, що складає 100 % ціни укладеного між сторонами спору Договору. Така позовна вимога може бути задоволена виключно у разі повного і своєчасного виконання Скаржником усіх без виключення зобов`язань, встановлених укладеним Договором, тому єдиною підставою для задоволення позовних вимог - є встановлення такого факту повного і своєчасного Договору Скаржником. Стягнення з Відповідача грошових коштів за фактично не надані послуги порушує приписи статті 19 Конституції України та встановлені пунктами 2 і 6 частини першої статті 3 ЦК України загальні засади цивільного законодавства щодо неприпустимості позбавлення права власності у не передбачених Законом випадках і щодо справедливості, добросовісності та розумності. Обставинами справи та наявними у ній доказами однозначно підтверджується факт неналежного виконання умов Договору Скаржником, що нівелює правові підстави для задоволення заявленої позовної вимоги. Відповідач окремо зазначає наступні обставини, що стосуються оплати за частково надані послуги: - відповідно до пункту 2.3 Договору Скаржник мав право отримувати плату за часткове надання послуг протягом строку дії Договору, проте за власної ініціативи не скористався таким правом, в силу чого можливість часткової оплати послуг втрачена з вини Скаржника; - відповідно до частини третьої статті 46 ГПК України Скаржник мав право змінити предмет або підстави позову до закінчення підготовчого засідання (тобто, після отримання висновку експертизи, яким встановлені факти не повного надання послуг за Договором), зокрема, шляхом здійснення перерахунку розміру позовних вимог відповідно до вартості послуг, які на його думку він належним чином надав, але сам Скаржник не скористався таким правом; - у мотивувальній частині оскаржуваного рішення Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого і правомірного висновку щодо неможливості виокремити із загальної ціни Договору вартість окремих частин (етапів) послуг через відсутність відповідних положень (умов) в Договорі. Викладене вище однозначно вказує на те, що Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо неможливості визначення часткової вартості послуг, що у свою чергу є достатньою правовою підставою для відмови у задоволенні позову саме у повному обсязі.
В судовому засіданні 22.04.2026 оголошено по справі перерву до 08.07.2026 о 10-20 год.
08.07.2026 від позивача/скаржника до ЦАГС надійшли додаткові пояснення разом із кошторисними розрахунками для визначення грошового еквівалента фактично виконаної частини робіт за Договором № 322 від 15 вересня 2022 року. В обґрунтування своєї позиції позивач посилається на Висновок комп`ютерно-технічної експертизи, яким підтверджено, що розроблене програмне забезпечення та налаштування системи повністю відповідають Технічному завданню, однак обсяг автоматизації виконано частково - замість 1720 приладів обліку до системи підключено лише 401, що становить 23,3 відсотка від передбаченого. Враховуючи це, позивач провів пропорційний перерахунок лише тих витрат, які безпосередньо пов`язані з монтажем обладнання, оскільки вартість розробки програмного забезпечення та налаштування системи у розмірі 3 050 000,00 гривень, згідно з висновком експерта, не відноситься до робіт з автоматизації і зменшенню не підлягає. На підставі складеного з дотриманням будівельних нормативів кошторису позивач визначив, що прямі та загальновиробничі витрати на монтаж разом із прибутком та адміністративними витратами будівельної організації становлять 217 000,00 гривень, а пропорційно до фактичного рівня автоматизації (23,3%) грошовий еквівалент виконаного монтажу дорівнює 50 561,00 гривні. Таким чином, загальна вартість належно виконаних робіт без податку на додану вартість, на думку позивача, складає 3 100 561,00 гривні, а з податком на додану вартість - 3 720 673,20 гривні. Стосовно причин неподання цих розрахунків до суду першої інстанції позивач зазначив, що необхідність визначення грошового еквівалента часткового виконання виникла лише під час апеляційного розгляду, а самі кошториси було підготовлено безпосередньо перед судовим засіданням 08 липня 2026 року на пряму вимогу суду, тому їх подання на стадії апеляції є винятковим випадком, передбаченим процесуальним законом. У зв`язку з цим позивач просить долучити подані пояснення та кошторисні розрахунки до матеріалів справи і врахувати їх під час ухвалення судового рішення.
У судовому засіданні 08.07.2026 проголошено скорочене судове рішення (вступну та резолютивну частини постанови) по справі.
Встановлені судом першої інстанції та перевірені апеляційним господарським судом обставини справи. 
15.09.2022 року між Позивачем (Виконавцем) та Відповідачем (Замовником) укладено Договір про надання послуг №322 (надалі - Договір). 
Згідно п. 1.1. Договору Виконавець зобов`язався за завданням Замовника протягом визначеного у Договорі строку надати за плату послуги з впровадження автоматизованої системи енергетичного менеджменту (АСЕМ) АТ "Криворізька теплоцентраль" (код за ДК 021:2015 "72310000-1" Послуги з розробки даних) (далі - Послуги), а Замовник зобов`язався прийняти та оплатити надані Послуги згідно з умовами цього Договору. 
Відповідно до п. 1.2. Договору, Виконавець повинен надати Замовнику Послуги, зміст, обсяг, параметри, технічні вимоги, якісні характеристики та умови здійснення навчання працівників Замовника щодо користування підсистемами АСЕМ, які визначаються у Технічному завданні Замовника (Додаток №1 до цього Договору, який є його невід`ємною частиною), та які надаються Виконавцем у повній відповідності до нього. 
Відповідно до Технічного завдання впровадження автоматизованої системи енергетичного менеджменту АТ «Криворізька теплоцентраль» (Додаток № 1 до Договору), автоматична система енергетичного менеджменту (далі АСЕМ) складається з підсистем: 
- Автоматизованої підсистеми контролю обліку теплової енергії (далі -АСКОТ); 
- Автоматизованої системи комерційного обліку електроенергії (далі АСКОЕ); 
Метою АСЕМ є: 
- збір та всебічний аналіз даних споживання електроенергії та теплової енергії; 
- виявляти дефекти, не коректну роботу і збої в енергоспоживаючих системах; 
- оперативно виявляти несприятливі тенденції до збільшення, або не раціонального використання енергоресурсів; 
- виконання стандартних функцій підсистем АСКОТ та АСКОЕ закладених в проектних рішеннях.
Пунктами 1.2.-1.7. розділу 1 Технічного завдання визначені загальні вимоги до АСЕМ, зокрема щодо її структури, складу, програмного забезпечення, вимог до показників навантаження, тощо.
За змістом п. 2.4. розділу 2 Технічного завдання, який містить вимоги до підсистеми АСКОТ, визначено характеристики об`єкта автоматизації, яким є обладнання з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії АТ «Криворізька теплоцентраль» та споживачів, територіально розподілене по м. Кривий Ріг. В тому числі, 151 об`єкт обліку (оснащення котелень), 9 (дев`ять) з яких позначені, як не оснащені приладами обліку. А також 1543 засоби обліку споживачів АТ «Криворізька теплоцентраль».
Пунктом 3.3. розділу 3 Технічного завдання визначено вимоги до підсистеми АСКОЕ, згідно з якими автоматизована система має охоплювати по межі з ТОВ «ДТЕК» 26-ть приладів обліку електроенергії.
Розділами 4, 5 Технічного завдання визначено вимоги до системи АСКОЕ в цілому, а також врегульовано порядок контролю та прийняття зазначеної системи.
Пунктом 2.1. Договору передбачено, що розрахунок вартості Послуг здійснюється Виконавцем на підставі Технічного завдання Замовника (Додаток № 1 до цього Договору).
Вартості Послуг визначається у Протоколі погодження договірної ціни, який є Додатком № 2 до цього Договору, і становить: 3 267 000,00 гривень та ПДВ 20% 653 400,00 гривень, всього 3 920 400,00 гривень (з ПДВ). (п. 2.2.Договору).
Згідно п. 2.3. Договору, Замовник здійснює оплату наданих Виконавцем послуг у розмірі 100% від вартості Послуг не пізніше 5 банківських днів від дати підписання сторонами Акту здачі-приймання наданих Послуг (Акт) за відповідний звітний період та на підставі виставленого Виконавцем рахунку на оплату. 
Згідно з п. 3.1. Договору, надання Послуг Виконавцем здійснюється згідно Технічного завдання Замовника (Додаток №1 до цього Договору). 
Пунктом 3.3. Договору визначено кінцевий термін надання послуг, що є предметом цього Договору - 20.11.2023 року. 
Відповідно до п. 3.8. Договору визначено, що протягом 1 (одного) календарного дня з дати закінчення надання Послуг Виконавець готує Акт, в двох екземплярах, по одному для кожної із Сторін, і передає його на підпис Замовнику. У разі відсутності зауважень, Замовник зобов`язаний підписати Акт протягом 3 (трьох) робочих днів з дати отримання або в той самий строк надати Виконавцю мотивовану відмову від його підписання з переліком недоліків, що підлягають усуненню. Недоліки усуваються за рахунок Виконавця протягом строку, додатково узгодженого Сторонами. 
Відповідно до п. 4.1.5., 4.1.6. Договору Замовник зобов`язаний у разі відсутності зауважень, прийняти надані Послуги та підписати Акт. На Замовника покладено обов`язок оплатити Виконавцю вартість Послуг у розмірах та у строки, передбачені умовами п. 2.3. цього Договору. 
Згідно п. 4.3.7 Договору Виконавець зобов`язаний здійснити навчання щодо користування підсистемами АСЕМ працівників Замовника згідно умов Технічного завдання Замовника (Додаток №1 до Договору). Навчання щодо користування підсистемами АСЕМ працівників Замовника повинно проводитись по всіх видах використовуваного обладнання та охоплювати питання щодо його пусконалагодження, експлуатації, технічного обслуговування, періодичних перевірок. Виконавець погоджує із Замовником Графік проведення навчання фахівців Замовника роботі із АСЕМ, що є невід`ємною частиною цього Договору (Додаток №3 до Договору). 
Графік проведення навчання фахівців Замовника роботі із АСЕМ погоджено сторонами у Додатку №3 до Договору, яким визначено наступні дати проведення навчання: 11.11.2022, 12.11.2022, 13.11.2022, 14.11.2022, 15.11.2022 (том 1 а.с. 27).
Як убачається з матеріалів справи, 10.11.2023 року Позивач склав та підписав зі свого боку Акт надання послуг за договором від 15.09.2022 № 322, зокрема, послуг з впровадження автоматизованої системи енергетичного менеджменту АТ «Криворізька теплоцентраль» на суму 3 920 400,00 грн.
Листом від 12.12.2023 року Позивач повідомив Відповідача про надання послуг за договором в повному обсязі, і направив для ознайомлення та підписання останньому відповідний Акт від 10.11.2023 року.
20.12.2023 року Відповідач повернув зазначений Акт з наведенням мотивів відмови від його підписання, серед яких, невиконання Позивачем умов договору в частині проведення навчання фахівців Замовника роботі із АСЕМ. Крім того, відмовляючи у підписанні Акта, Відповідач зазначив, що на час його розгляду, Виконавцем не надано Замовнику послуги, зміст, обсяги, параметри, технічні вимоги, якісні характеристики та умови здійснення навчання працівників Замовника щодо користування підсистемами АСЕМ, визначені Технічним завданням, що є Додатком № 1 до Договору.
Заперечуючи проти доводів Відповідача, які покладені в основу відмови від підписання акту, та відповідно відмову у здійсненні оплати наданих послуг, Позивач звернувся з даним позовом до суду, та вимагає стягнення повної вартості послуг у сумі 3 920 400,00 грн.
За наслідками розгляду позову господарським судом прийнято оскаржуване рішення.
Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення присутніх представників сторін, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення господарського суду залишити без змін, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Аналізуючи умови укладеного сторонами Договору, за змістом якого впровадження Виконавцем автоматизованої системи передбачає, як надання послуги (побудова та налаштування системи збору даних, проведення навчання персоналу змовника, тощо), так і виконання робіт (автоматизація (підключення) обладнання замовника, споживачів, тощо), суд першої інстанції правильно встановив, що за своїм змістом зазначений договір, є змішаним договором.
За змістом положень статей 626, 627, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено обов`язковість виконання договору сторонами.
Згідно з частиною 2 статті 628 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Господарським судом обґрунтовано зазначено, що, таким чином, до відносин сторін, в частині яка стосується надання послуг, підлягають застосуванню положення Глави 63 Цивільного кодексу України, а до відносин в частині виконання робіт, положення Глави 61 Цивільного кодексу України.
Частиною 1 статті 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (частини 1 та 2 статті 837 Цивільного кодексу України).
Частиною 1 статті 854 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.
За положеннями частини 1 статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.
Як правильно встановлено місцевим господарським судом, з метою здійснення передачі наданих послуг (виконаних робіт), Позивач (Виконавець) склав та направив на адресу Відповідача (Замовника) для ознайомлення та підписання Акт наданих послуг від 10.11.2023 року.
В свою чергу, Відповідач розглянув зазначений Акт та повернув його без підписання із зазначенням зауважень щодо обсягу наданих послуг (виконаних робіт).
Умовами п. 3.10. Договору, сторони визначили, що у разі виникнення між Замовником і Виконавцем при здаванні-прийманні наданих Послуг розбіжностей/спорів з приводу недоліків наданих Послуг або їх причин, відступів від умов Договору, надання послуг не в повному обсязі, на вимогу будь-якої зі Сторін має бути призначена відповідна експертиза, яка доручається проведенню незалежній експертній організації (незалежному експерту).
Частина 4 статті 853 Цивільного кодексу України також визначає порядок врегулювання розбіжностей, які виникли при прийнятті робіт, так, зазначеною статтею передбачено, що у разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза.
Зважаючи на те, що жодною зі сторін не було надано висновку експерта з питань визначення повноти наданих Позивачем послуг (виконаних робіт), судом першої інстанції, а саме ухвалою суду від 13.06.2024 року, по справі було призначено проведення судової інженерно-технічної експертизи, на вирішення якої поставлено запропоновані сторонами питання.
Як вбачається з матеріалів справи, Висновком комп`ютерно-технічної експертизи № 182 від 08.07.2025 року, який підготовлено судовим експертом Усковим К.Ю. надано наступні відповіді: 
1. Надані ТОВ "Пікл Проджект" для АТ "Криворізька теплоцентраль" послуги за Договором №322 від 15.09.2022 надані в неповному обсязі в межах терміну надання послуг 20.11.2023 року.
2., 3. Надані за Договором № 322 від 15.09.2022 послуги відповідають в повному обсязі Технічному завданню впровадження автоматизованої системи енергетичного менеджменту АТ "Криворізька теплоцентраль" в частині принципів збирання та обробки даних, надання доступу до зібраних даних, архітектури системи та вимог до візуального інтерфейсу.
Стосовно обсягів автоматизації вимоги виконані частково: замість 26 приладів обліку електричної енергії дані отримувались з 20; замість 1543 приладів обліку теплової енергії у користувачів - з 230. 
Одночасно з цим на потужностях виробника електричної енергії дані показників теплової енергії збирались 154 приладах, що перевищує передбачені завданням 151 шт.
Встановити стан виконання вимог стосовно показників навантаження системи і часу обробки даних неможливо, оскільки система не перебуває у експлуатації на час дослідження.
4. ТОВ "ПІКЛ ПРОДЖЕКТ" для збирання даних з пристроїв обліку для подальшої обробки у системі АСЕМ ймовірно використовувало "Пристрій збору/передачі даних ІППД_esp 232 rev2.0", копію паспорта на який було надано для дослідження. 
5. Впроваджена ТОВ "ПІКЛ ПРОДЖЕКТ" АС отримувала дані з приладів обліку та обчислювачів, що належать АТ "Криворізька теплоцентраль" через глобальну комп`ютерну мережу Інтернет, з якою зв`язаний віртуальний сервер.
6. Склад обладнання, яке використовувало ТОВ "ПКЛ ПРОДЖЕКТ" для опитування лічильників теплової енергії споживачів згідно проектної документації наведено у розділі 1 дослідницької частини. 
7. АС впроваджена ТОВ "ПІКЛ ПРОДЖЕКТ" отримувала дані з приладів обліку теплової енергії споживачів шляхом опитування пов`язаних з ними комунікаційних модулів, які в свою чергу отримували дані від засобів обліку.
8. З причин, вказаних у вступній частині висновку, питання не вирішувалось.
9. Інформація про користувачів в автоматизованій системі енергоменеджменту і параметри їх облікових записів наведено у додатках Б та В.
10. Впроваджена автоматизована система збирала покази засобів обліку електричної енергії до 20.11.2023, зокрема від 01.11.2022 до 11.11.2022 з ідентифікацією по серійних номерах засобів обліку і з обмеженою кількістю даних, починаючи з 11.11.2022 впроваджено ідентифікацію за кодами і повним форматом даних. На момент дослідження у системі наявні дані по 29.11.2023.
11. Електронною поштою інформація про зібрані дані надсилалась користувачу Slava на електронну адресу slam5530@gmail.com та низці інших абонентів електронної пошти (склад з часом змінювався, передік див. у дослідницькій частині висновку).
12. Дані, які надсилались користувачам, вимогам технічного завдання відповідають за винятком номенклатури засобів обліку. 
13. Система АСКОТ отримувала покази засобів обліку теплової енергії до в період від 03.10.2023 по 17.02.2024 від споживачів та 07.10.2023 по 19.09.2024 від виробників. Переліки приладів обліку та періоди отримання даних по них див. у дод. Д та Е.
14. Узагальнені показники доступу користувачів до веб-інтерфейсу системи наведені у додатку Є до цього висновку, цілком наведено у журналі, який додається до цього висновку на диску для оптичних систем зчитування.
15. Дані, які відображаються у веб-інтерфейсі автоматизованої системи, відповідають вимогам Т3.
Колегія суддів погоджується з місцевим господарським судом, що сукупний аналіз змісту наданих експертом відповідей, дає підстави для висновку, що умови Договору, в частині яка стосується надання послуг, зокрема, побудови самої системи, як комплексу програмних засобів, відповідають вимогам Технічного завдання. Водночас, як обґрунтовано зазначив суд першої інстанції, роботи з автоматизації (підключення) приладів електричної енергії та приладів обліку теплової енергії, за обсягом не відповідають Технічному завданню, що вказує на виконання умов Договору не в повному обсязі.
Господарський суд дійшов правильного висновку, що з огляду на часткове виконання Позивачем умов Договору, у суду відсутні підстави для задоволення даного позову шляхом стягнення повної вартості робіт (послуг) в сумі 3 920 400,00 грн.
Суд першої інстанції аргументовано зауважив, що зважаючи на те, що умови Договору не визначають окремо ціну складових частин (етапів) робіт (послуг) із впровадження АСЕМ, суд позбавлений можливості встановити вартість фактично наданої частини послуг, що виключає підстави навіть для часткового задоволення позову.
Враховуючи наведені в абзаці вище обставини, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що висновок суду про неможливість встановити вартість фактично наданої частини послуг у зв`язку із відсутністю складових частин (етапів) робіт (послуг) із впровадження АСЕМ не відповідає обставинам справи та свідчить про порушення судом при винесенні рішення базових принципів верховенства права та права на справедливий суд. 
Зазначені доводи носять загальний, оціночний та декларативний характер і не містять посилань на конкретні норми матеріального чи процесуального права, які, на думку скаржника, були порушені судом, а також не спростовують мотивів, покладених в основу оскаржуваного рішення. 
На підставі викладеного з урахуванням встановлених обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що заявлені позовні вимоги підлягають відхиленню в повному обсязі.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції підставно не прийняв до уваги доводи Позивача, відносно того, що обмеження кількості підключеного обладнання було викликано тим, що Відповідач закупив недостатню кількість приладів збору/передачі даних, та відповідно обґрунтовано зазначив, що за умов коли Позивач мав виконувати роботи з матеріалів Замовника (п. 1.3. Договору), він був зобов`язаний письмово повідомити останнього, що недостатність зазначених приладів, загрожує результату послуги в цілому (п. 5.3. Договору), а в разі невиконання Замовником вимог Виконавця, мав право відмовитись від договору та вимагати відшкодування збитків, що прямо передбачено ч. 1 ст. 848 ЦК України, а не вимагати стягнення повної вартості послуг (робіт), які в повному обсязі не виконані. 
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки додатково поданим доказам стороною Позивача, колегія суддів вважає безпідставними. 
Посилання апелянта на фактичне використання певних результатів діяльності не є безумовним доказом належного надання послуг у розумінні умов укладеного між сторонами договору та не підтверджують належного прийняття таких послуг Відповідачем. Доводи скаржника про те, що подані документи у своїй сукупності підтверджують не лише надання послуг, а й фактичне використання їх результатів працівниками Відповідача, контрагентами та іншими зацікавленими особами у відповідності до визначених технологічних процесів Замовника, мають загальний характер та не підтверджуються належними і допустимими доказами.
Водночас, матеріали справи свідчать про дослідження судом першої інстанції усіх наданих сторонами доказів у їх сукупності та надання їм оцінки відповідно до вимог статті 86 Господарського процесуального кодексу України.
Крім того, апелянтом не наведено конкретних обставин, які б свідчили про те, що суд першої інстанції не надав належної оцінки додатково поданим доказам стороною Позивача або порушення місцевим господарським судом норм процесуального права під час їх оцінки. Фактично наведені у скарзі доводи зводяться до незгоди позивача з висновками суду першої інстанції та необхідності переоцінки доказів, яким суд уже надав належну оцінку. 
Судова колегія вважає, що місцевий господарський суд з достатньою повнотою дослідив усі обставини справи, надав належну оцінку представленим доказам, висновки суду не суперечать матеріалам справи, обставини, які мають значення по справі, судом установлені вірно. 
У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006).
Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Враховуючи спірний характер правовідносин сторін, колегія суддів вважає, що наведена міра обґрунтування даного судового рішення є достатньою у світлі конкретних обставин справи, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.
З огляду на приписи статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Апелянт, звертаючись з апеляційною скаргою, не довів неправильного застосування судом норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.10.2025 у справі № 904/712/24.
За таких обставин апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІКЛ ПРОДЖЕКТ" задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.10.2025 у справі № 904/712/24 підлягає залишенню без змін. 
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-285, 287 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІКЛ ПРОДЖЕКТ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.10.2025 у справі № 904/712/24 залишити без задоволення. 
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.10.2025 у справі № 904/712/24 залишити без змін. 
Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повна постанова складена 13.07.2026.
Головуючий суддя О.В. Чус
Суддя І.М. Кощеєв
Суддя М.О. Дармін