Справа № 344/9608/26 
Провадження № 33/4808/440/26 
Категорія ч. 1 ст. 184 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Лазарів О. Б. 
Суддя-доповідач Повзло 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2026 року м. Івано-Франківськ
Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В. за участю адвоката Бігун В.П., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та представника потерпілої Ленчука Р.І.,
розглянувши апеляційну скаргу адвоката Бігун Вікторії Петрівни, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 червня 2026 року, якою справу про адміністративне правопорушення щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 ,
визнано винуватою у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.,
Стягнуто судовий збір.

ВСТАНОВИВ:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 неналежним чином виконує батьківські обов`язки, передбачені ст. 150 СКУ відносно малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка 13 квітня 2026 року близько 18-40 год., перебуваючи в АДРЕСА_2, образливо чіплялася до неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та нанесла удар рукою в область носа.

В апеляційній скарзі адвокат Бігун В.П. просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову судді та постановити нову, якою провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .
Вважає рішення суду першої інстанції незаконним, а висновки необґрунтованими.
Зазначає, що суд першої інстанції не в повній мірі перевірив дотримання вимог ст. 256 КУпАП, оскільки протокол не містить ознак об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, зокрема, в чому саме полягає ухилення особи від виконання обов`язків щодо виховання дитини, неналежне виконання батьківських обов`язків та яким чином було здійснено відповідне ухилення. 
Наголошує, що у протоколі про адміністративне правопорушення, яким висунуто обвинувачення у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУПАШ щодо невиконання батьківських обов`язків, повинно бути зазначено, яким чином та які саме обов`язки, передбачені ст. 150 СК України не виконуються та конкретизовано які саме неправомірні дії або бездіяльність було допущено, тоді як складаючи протокол про адміністративне правопорушення інспектором поліції не розкрито таку ознаку об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, як «ухилення від виконання батьківських обов`язків» 
Звертає увагу, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що невиконання батьками обов`язків виховання дітей мають містити систематичний та триваючий характер, а матеріали справи не містять доказів таких фактів.
Також вказує, що судом не було надано ОСОБА_1 достатнього строку для отримання належної професійної правничої допомоги та підготовки правової позиції у справі.

В судове засідання апеляційного суду з`явились особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , якій роз`ясненні права, передбачені ст. 268 КУпАП, адвокат Бігун В.П. та представник потерпілого Ленчук Р.І. , яким роз`яснені права, передбачені ст. 270 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 294 КУпАП, підлягає до поновлення, оскільки оскаржена постанова винесена 04 червня 2026 року, апеляційна скарга подана 19 червня 2026 року з пропуском строку на апеляційне оскарження через те, що адвокат Бігун В.П. 11 червня 2026 року, після надання доручення для надання безоплатної правничої допомоги ОСОБА_1 , подала клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, які 15 червня 2026 року, після спливу строку на апеляційне оскарження, надані судом для ознайомлення, що в даній ситуації вказує на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді.

Заслухавши доводи учасників, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.
За змістом ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Вважаю, що суддею суду першої інстанції при прийнятті рішення за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП цих вимог закону належним чином не дотримано.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, у відповідності до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У диспозиції ч. 1 ст. 184 КУпАП закріплено, що відповідальність за вказане правопорушення настає у разі ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.
Об`єктом даного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів дитини.
Об`єктивна сторона правопорушення має формальний склад і виражається в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
Суб`єктом відповідальності в даному випадку є фізичні осудні особи - батьки, або особи, що їх замінюють.
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності. Особа усвідомлює свої обов`язки щодо дитини, але не виконує їх належним чином або ставиться до їх виконання недбало.
При цьому, стаття 184 КУпАП за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 184 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння. Тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.
Обставини, які мали місце і стали підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення, повинні бути достатніми для повного розуміння суті правопорушення.
Відповідно до ч. 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Отже, під ухиленням від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей слід розуміти як пряме невиконання батьками або особами, які їх замінюють, цих обов`язків та свідомого нехтування ними.
При цьому, склад правопорушення становить сукупність головних, визначальних ознак, які виділені законодавцем як типові, необхідні і водночас достатні для притягнення особи до юридичної відповідальності. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення від 12 травня 2026 року серії ВАД №739228 (а.с. 1) ОСОБА_1 неналежним чином виконує батьківські обов`язки, передбачені ст. 150 СКУ відносно малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка 13 квітня 2026 року близько 18-40 год., перебуваючи в АДРЕСА_2, образливо чіплялася до неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та нанесла удар рукою в область носа. За що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Вважаю, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - інспектором СІОП ВП Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області старшим лейтенантом поліції Зорій М.В. з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП підписаний нею, ОСОБА_1 від підпису та від дачі пояснень відмовилась.
Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_3 (а.с. 8) вбачається, що вона проживає з батьками і в день події вона з подругою пішла на прогулянку в центр міста, де зустрілась з подругами, які розмовляли з невідомою їй дівчиною 11-12 років, і повідомили що остання обливала їх водою, вона запропонувала піти до неї додому посушитися. Згодом помітили що за ними йде невідома дівчина з хлопцями. Запитавши її чого вона йде за ними, дівчина почала обзиватися і виражатися нецензурно, у зв`язку з чим ОСОБА_3 почала відповідати у відповідь і невідома дівчина її вдарила її по руці, у відповідь вона її відштовхнула, але вона нанесла удар по носу. Після цього їй викликали швидку. Пізніше встановлено, що вказана невідома дівчина була ОСОБА_2 .
Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 (а.с. 10) вбачається, що вона проживає з батьками, братом і сестрою, в день події вона спільно з друзями гуляли поблизу фонтану і обливались з іншими дітьми водою, бо був поливаний понеділок. Пізніше вона випадково трохи вилила води на дівчину ОСОБА_5 , яка почала, разом з друзями через це на неї кричати і обзиватися. Далі вона з подругами вирішили йти додому де перед ними йшла компанія з ОСОБА_3 , де хтось запитав чого вона їх переслідує і далі ОСОБА_3 підійшла до неї почала махати рукою та копнула в праву ногу, у зв`язку з цим вона хотіла відмахнутись і випадково зачепила ОСОБА_3 , яка розплакалася. Вона підійшла до неї щоб запитати як остання себе почуває, але вона відповідала їй в агресивній формі і через деякий час викликавши швидку поїхала з лікарями.
Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_6 (а.с. 11) вбачається, що того дня вона з подругою ОСОБА_7 зустрілись в центрі міста, де їх облили водою. Далі вона з подругами йшла сушитися і помітила, як за ними йде невідома дівчина. Далі між ними розпочався конфлікт, де невідома дівчина розмахувала руками та вдарила по руці, у зв`язку з чим ОСОБА_8 її відштовхнула, а невідома дівчина вдарила її кулаком в ніс. Даші стало погано і вона викликала швидку допомогу, яка забрала ОСОБА_5 .
Відповідно до рапортів інспектор СІОП ВП Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області старший лейтенант поліції Зорій М.В. (а.с. 12, 13, 14, 15) доповідає керівництву, що в секторі ювенальної превенції відділу превенції Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, знаходяться матеріали ЄО №14852 від 13 квітня 2026 року за звернення гр., ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який повідомила про те, що 13 квітня 2026 року по АДРЕСА_2 завдали фізичного болю його малолітній дочці ОСОБА_3 , 2012 р.н. Дана подія зареєстрована в ІКС ІПНП (журналі єдиного обліку) Івано-Франківського РУП за №14852 від 13 квітня 2026 року. 
Під час розгляду звернення було здійснено телефонний дзвінок за номером НОМЕР_1 , під час розмови було встановлено, що номер телефону належить гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителька АДРЕСА_3 , яка повідомила про те, що згідно ст. 63 Конституції України відмовляється від надання будь яких письмових пояснень її неповнолітньою дочкою ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителька АДРЕСА_3 . Про
Під час розгляду звернення було здійснено телефонний дзвінок за номером НОМЕР_2 , під час розмови було встановлено, що номер телефону належить гр. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка повідомила про те, що згідно ст. 63 Конституції України відмовляється від надання будь яких письмових пояснень її неповнолітньою дочкою ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . 
Під час розгляду звернення неодноразово здійснювались телефонні дзвінки за номерами телефону, які були вказані в поясненні малолітньої ОСОБА_2 , 2014 р.н., а саме НОМЕР_3 (ОСОБА_14) та НОМЕР_4 (ОСОБА_15), однак трубки ніхто не підняв, адреси проживання та повних анкетних даних надано не було. В подальшому було здійснено телефонний дзвінок до матері малолітньої гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за номером телефону: НОМЕР_5 , та запрошено до Івано-Франківського РУП по вул. Бельведерська, для уточнення інформації зазначеної в поясненні, однак остання відмовилась, повідомивши що все вже викладено в поясненні яке було надано раніше. 
Під час розгляду звернення було здійснено обхід прилеглої території до місця вчинення правопорушення, а саме будинку АДРЕСА_2 , для встановлення наявності камер відеоспостереження. Однак камер відео спостереження на фасадах прилеглих будинків які могли б зафіксувати правопорушення не виявлено. Наявна одна камера відео нагляду на фасаді будинку по вул. Бачинського, 3 в м. Івано-Франківську, яка належить ювелірному магазину «Срібний час», однак під час спілкування з адміністрацією вище вказаного магазину було встановлено, що камера не працюють протягом тривалого часу.
Досліджуючи наявні докази та заслухавши пояснення учасників, суд вважає, що вирішуючи справу, суд першої інстанції допустив неповноту судового розгляду, викладені в оскарженій постанові висновки щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, не ґрунтуються на належно перевірених та допустимих доказах.
Суть адміністративного правопорушення в протоколі викладена в загальних рисах, відсутнє також обґрунтування порушення ч. 1 ст. 184 КУпАП, а саме: у якій кількості, скільки разів ОСОБА_1 здійснила невиконання батьківських обов`язків, також не вказано жодного свідка, який би міг підтвердити такий факт, відсутня конкретизація в порушені якої саме частини ст. 150 СКУ обвинувачується особа.
Крім того, суть правопорушення не містить доказів про систематичний та триваючий характер невиконання батьківських обов`язків ОСОБА_1 .
Неможливо притягувати до відповідальності особу, лише за факт бійки, або разового конфлікту між дітьми, а єдиний випадок конфлікту не може бути доказом ухилення батьків від виховання дитини.
Крім того, при складанні протоколу, уповноваженою особою не враховано конкретні обставини справи, підстав за якими виник конфлікт у дітей, його ініціатора, вік учасників та інші обставини.
Подана адвокатом Ленчуком Р.І. постанова Орджонікідзевського районного суду с. Харкова від 01 листопада 2017 року не підтверджує систематичний характер невиконання батьківських обов`язків щодо неповнолітньої ОСОБА_2 .
Зазначені порушення є підставою для скасування постанови суду першої інстанції.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.
Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.
За приписами ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.
Належних та допустимих доказів, якими б підтверджувалася суть адміністративного правопорушення, зазначеного у протоколі, орган, уповноважений на його складання, до матеріалів справи не долучив.
Отже, сукупністю досліджених доказів в справі про адміністративне правопорушення не доведено винуватість ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП поза розумним сумнівом, тому апеляційний суд вважає необхідним постанову суду скасувати, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення,

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Бігун Вікторії Петрівни, що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - задовольнити.
Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 червня 2026 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП - скасувати, провадження по справі закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло