Справа № 758/13630/24 
Категорія 54 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 липня 2026 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва 
у складі головуючого судді Ковбасюк О.О., 
за участю:
секретаря судового засідання Білоус А.О.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача Дружиніна О.Д.,
представників третіх осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_4 до Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 ,  ОСОБА_6 , про визнання рішення про зняття з реєстрації за місцем проживання протиправним та зобов`язання поновити реєстрацію місця проживання,- 
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2024 року ОСОБА_4 звернувся до Подільського районного суду міста Києва з позовом до Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 , про визнання рішення про зняття з реєстрації за місцем проживання протиправним та зобов`язання поновити реєстрацію місця проживання.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в період з 23.04.2009 по 31.07.2019 він був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Із вказаної адреси реєстрації позивача було знято відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування особи Подільської РДА на підставі заяви власника житла ОСОБА_5 від 31.07.2019, про що позивач дізнався із відповіді Подільської РДА № 106-7336 від 05.09.2024, наданої на адвокатський запит представника позивача. У вказаній відповіді, зокрема, зазначено, що за результатами розгляду заяви власника та підтверджуючих документів про право власності на нерухоме майно, а саме договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , від 29.10.2010, № 2409, посвідченого приватним нотаріусом Карпенко В.В., бланк ВРВ 687785, ОСОБА_7 31.07.2019 було знято з реєстрації місця проживання за вищевказаною адресою відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» (втрата чинності від 14.03.2022), у зв`язку з відчуженням житла (з урахуванням вимог Закону України «Про захист персональних даних» та Закону України «Про інформацію»). Позивач вважає таке рішення відповідача протиправним та таким, що порушує його права, вказуючи на наступне.
У період з січня 1993 року по 15.06.2009 року та з 16.06.2009 по 20.04.2020 позивач проживав разом з ОСОБА_6 (матір`ю третьої особи ОСОБА_5 ), як дружина та чоловік, без реєстрації шлюбу. Вказане підтверджується рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 15.06.2009, ухваленим у цивільній справі № 2-о-99/2009 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання чоловіка і жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання майна спільною сумісною власністю. 
Станом на день подання даного позову до суду в провадженні Подільського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа № 758/1409/24 про встановлення факту спільного проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_6 однією сім`єю, як чоловіка та жінки, які не перебувають у шлюбі між собою, в період з 16.06.2009 по 20.04.2020. 
У позивача та ОСОБА_6 є спільна дочка ОСОБА_8 .
Крім того, у ОСОБА_6 є дочка від першого шлюбу ОСОБА_5 - третя особа у даній справі, а у позивача була дочка від попереднього шлюбу - ОСОБА_9 .
Усі вони разом проживали однією сім`єю у квартирі за адресою АДРЕСА_1 .
Місце проживання позивача у вказаній квартирі було зареєстроване 23.04.2009, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 - з 18.02.2011.
До 17.10.2006 квартира належала батькові позивача ОСОБА_10 , який на підставі договору дарування від 17.10.2006 подарував її своєму синові - позивачу ОСОБА_4 .
З 18.11.2010 право власності на квартиру перейшло до ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу квартири, укладеного між нею та позивачем 29.10.2010, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Карпенко В.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 2409.
Отже, у період з 17.10.2006 до 18.11.2010 позивач проживав у квартирі як власник цього житлового приміщення, а з 18.11.2010 він та ОСОБА_6 проживали в квартирі як члени сім`ї нового власника квартири ОСОБА_5 .
У 2018 році тяжко занедужав літній батько позивача ОСОБА_12 та його дочка від першого шлюбу ОСОБА_9 , у зв`язку з чим позивач більшість часу проводив біля них у медичних закладах та за їхнім місцем проживання. У лютому 2020 року, зважаючи на категоричну відмову ОСОБА_5 у переміщенні хворого батька позивача до належної йому колись квартири на ОСОБА_13 узвозі, позивач тимчасово переїхав проживати у житло батька в м. Вишгород Київської області. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла дочка позивача ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_12 . 
Після смерті батька, 20.04.2020 позивач повернувся до свого місця проживання, а саме у квартиру АДРЕСА_2 на Андріївському узвозі, однак не зміг до неї потрапити, оскільки замки в квартирі були замінені, а його дружина ОСОБА_6 та її дочка ОСОБА_5 його туди не впустили. При цьому у квартирі залишилися всі особисті речі позивача, у тому числі колекція цінних поштових марок в десяти великих альбомах, п`ятнадцять цінних срібних, бронзових і оніксових скульптур, його особиста бібліотека в обсязі близько двох тисяч книжок (у тому числі антикварних), численні антикварні меблі XVII - XVIII століття, численні витвори мистецтва, нагородна грамота та багато іншого. 
Позивач стверджує, що має право користування житловим приміщенням, оскільки на момент реєстрації права власності на квартиру за ОСОБА_5 він був прописаний та проживав в цій квартирі постійно, таке право в нього не припинилося. Крім того, у нього відсутнє будь-яке інше житло.
Із зазначених підстав позивач звернувся до суду із даним позовом та просить визнати протиправним та скасувати рішення Подільської РДА від 31.07.2019 про зняття його із задекларованого/зареєстрованого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 та поновити реєстрацію його місця проживання за вказаною адресою.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.10.2024 головуючим суддею у справі визначено Ковбасюк О.О.
Ухвалою суду від 29.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу - відповіді на відзив. 
Відповідач у встановлений судом строк без поважних причин відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст. 178 ЦПК України.
18.11.2024 до суду надійшли письмові пояснення, подані представником третьої особи ОСОБА_5 , в яких він просить відмовити у задоволенні позову, вказуючи на його необґрунтованість та безпідставність.
09.01.2025 до суду надійшла заява позивача про відвід головуючому судді, у задоволенні якої ухвалою суду від 09.01.2025 було відмовлено.
Ухвалою суду від 06.05.2025 залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_6 
19.05.2025 до суду надійшли письмові пояснення, подані представником третьої особи ОСОБА_5 , в яких він просить відмовити у задоволенні позову, вказуючи на його необґрунтованість та безпідставність.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.
Представник відповідача при вирішенні спору покладається на розсуд суду.
Представники третіх осіб просили відмовити у задоволенні позову, з підстав, наведених у їхній письмових запереченнях. 
Заслухавши представників сторін та третіх осіб, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно оцінивши всі фактичні обставини справи та докази, які мають значення для розгляду справи, оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступного висновку.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина перша та друга статті 2 ЦПК України).
Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05.09.2019 у справі №638/2304/17 (провадження №61-2417сво19)).
Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.
У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів.
У свою чергу суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Судом встановлено, що в період з 23.04.2009 по 31.07.2019 позивач ОСОБА_4 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . 
Квартира за вказаною адресою належала батькові позивача ОСОБА_10 , який на підставі договору дарування від 17.10.2006 подарував її своєму синові - позивачу ОСОБА_4 .
З 18.11.2010 право власності на квартиру перейшло до ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу квартири, укладеного між нею та позивачем 29.10.2010, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Карпенко В.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 2409.
Із вказаної адреси реєстрації позивача було знято відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування особи Подільської РДА на підставі заяви власника житла ОСОБА_5 від 31.07.2019, про що позивач дізнався із відповіді Подільської РДА № 106-7336 від 05.09.2024, наданої на адвокатський запит представника позивача. 
У вказаній відповіді, зокрема, зазначено, що за результатами розгляду заяви власника та підтверджуючих документів про право власності на нерухоме майно, а саме договору купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , від 29.10.2010, № 2409, посвідченого приватним нотаріусом Карпенко В.В., бланк ВРВ 687785, ОСОБА_7 31.07.2019 було знято з реєстрації місця проживання за вищевказаною адресою відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» (втрата чинності від 14.03.2022), у зв`язку з відчуженням житла (з урахуванням вимог Закону України «Про захист персональних даних» та Закону України «Про інформацію»). 
Вважаючи таке рішення відповідача протиправним та таким, що порушує його права, позивач звернувся із даним позовом до суду. 
Положеннями частини першої статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.
Отже, під час розгляду спору суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Статтею 47 Конституції України встановлено, що кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 11.05.2023 у справі № 718/373/22, реєстрація місця проживання є похідним правом від права користування житлом, а тому зняти особу реєстрації за місцем проживання можна лише за умови втрати нею права користування цим житлом чи у зв`язку з її виселенням (добровільно чи у примусовому порядку). 
Як встановлено судом, з 23.04.2009 по 31.07.2019 позивач ОСОБА_4 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується матеріалами справи.
Порядок реалізації свободи пересування та вільного місця проживання на час виникнення спірних правовідносин було визначено Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі - Закон).
Вказаний Закон був спеціальним нормативно-правовим актом, який регулював правовідносини, пов`язані зі зняттям з реєстрації місця проживання, а отже, до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання, підлягають застосуванню положення статті 7 вказаного Закону.
У частині 1 статті 7 Закону закріплено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі:
- заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації;
- судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою;
- свідоцтва про смерть;
- паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави. легалізованого в установленому порядку;
- інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.
Таким чином, у розумінні статті 7 Закону однією з підстав для зняття осіб з місця реєстрації можуть бути відповідні документи, які свідчать про припинення підстав на право користування житловим приміщенням за певною особою. 
На момент зняття позивача з реєстрації місця проживання за вказаною адресою (31.07.2019) порядок реєстрації місця проживання в Україні також регулювався Правилами реєстрації місця проживання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 207 від 02.03.2016 (далі - Правила) (втратила чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 265 від 07.02.2022).
Так, пунктом 26 Правил було визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі:
- заяви особи або її представника за формою згідно з додатком 11;
- рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою;
- свідоцтва про смерть;
- повідомлення територіального органу або підрозділу ДМС із зазначенням відповідних реквізитів паспорта померлої особи або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку;
- інших документів, які свідчать про припинення:
підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства (інформація територіального органу ДМС або територіального підрозділу ДМС, на території обслуговування якого зареєстровано місце проживання особи, про закінчення строку дії посвідки на тимчасове проживання або копія рішення про скасування посвідки на тимчасове проживання чи скасування дозволу на імміграцію та посвідки на постійне проживання в Україні);
підстав для перебування бездомної особи на обліку/для отримання бездомною особою соціальних послуг у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту (письмове повідомлення соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту);
підстав на право користування житловим приміщенням (закінчення строку дії договору оренди, найму, піднайму житлового приміщення, строку навчання в навчальному закладі (у разі реєстрації місця проживання в гуртожитку навчального закладу на час навчання), відчуження житла та інших визначених законодавством документів).
Зняття з реєстрації місця проживання на підставах, визначених в абзацах восьмому та дев`ятому цього пункту, здійснюється за клопотанням уповноваженої особи спеціалізованої соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту або за заявою власника/наймача житла або їх представників.
Аналіз наведених вище нормативно-правових актів, які були чинними станом на дату зняття позивача з реєстрації його місця проживання, свідчать про те, що заява нового власника квартири та документи, що підтверджують його право власності на квартиру, не могли бути документами, які б надавали право на зняття особи з її зареєстрованого місця проживання.
Документом, який би свідчив про припинення підстав на право користування житловим приміщенням за певною особою, на той час, серед іншого, могло бути рішення суду, яке набрало законної сили.
Водночас, як встановлено судом, позивача було знято з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування особи Подільської РДА на підставі заяви нового власника житла ОСОБА_5 від 31.07.2019 та наданих нею підтверджуючих документів про право власності на нерухоме майно, а саме: договору купівлі-продажу квартири від 29.10.2010, № 2409, посвідченого приватним нотаріусом Карпенко В.В., бланк ВРВ 687785.
Вказана обставина підтверджується, зокрема, відповіддю Подільської РДА № 106-7336 від 05.09.2024 на адвокатський запит представника позивача, у якій також зазначено, що позивача було знято з реєстрації місця проживання за вищевказаною адресою відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 207 від 02.03.2016 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру» (втрата чинності від 14.03.2022), у зв`язку з відчуженням житла (з урахуванням вимог Закону України «Про захист персональних даних» та Закону України «Про інформацію»).
Крім того, ця обставина не була спростована відповідачем в ході судового розгляду, який 
не надав до суду ні відзиву на позовну заяву, ні будь-яких доказів на спростування доводів позивача.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
На підставі викладеного, ураховуючи встановлені вище обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини, суд вважає, що зняття позивача із зареєстрованого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 на підставі заяви нового власника ОСОБА_5 є протиправним та таким, що суперечить вимогам законодавства, чим порушено право позивача на житло, а тому таке його право підлягає судовому захисту, шляхом поновлення реєстрації його місця проживання за вказаною адресою.
Водночас, ураховуючи предмет спору та характер спірних правовідносин, суд не надає оцінку решті доводів позивача, наведених в обґрунтування позову, оскільки обставини щодо фактичного проживання позивача у спірній квартирі не є визначальними при вирішенні даного спору. 
Відповідно до практики ЄСПЛ, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи (див. рішення «Руїз Торійа проти Іспанії» («Ruiz Torija et Hiro Balani c. Espagne») від 09.12.1994).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 10, 12, 13, 81, 89, 258, 259, 263-268, 273, 353-355 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов  ОСОБА_4 до Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_5 ,  ОСОБА_6 , про визнання рішення про зняття з реєстрації за місцем проживання протиправним та зобов`язання поновити реєстрацію місця проживання задовольнити.
Визнати протиправним зняття  ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) із задекларованого/зареєстрованого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Поновити реєстрацію місця проживання  ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Повне найменування сторін та третіх осіб по справі:
- позивач -  ОСОБА_4 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; 
- відповідач - Подільська районна в місті Києві державна адміністрація, місцезнаходження: м. Київ, Контрактова площа, 2, код ЄДРПОУ 37333608;
треті особи:
-  ОСОБА_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;
- ОСОБА_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , інші ідентифікуючі дані суду невідомі.
Повний текст рішення складено 20.07.2026.

Суддя | О. О. Ковбасюк