Справа № 734/1649/26 	Головуючий у 1 інстанції Соловей В. В. 	
Провадження № 33/4823/681/26 	  	
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2026 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд у складі головуючого судді Гуренка М.О., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Ващенко М.О., розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Ващенко М.О. в інтересах 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , одруженого, солдата військової частини НОМЕР_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, 

В С ТА Н О В И В :

Постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 24 червня 2026 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 665 грн. 60 коп.
Місцевим судом встановлено, що 13 квітня 2026 року о 06:33 годині на 98 км автодороги М01 в с. Кіпті Чернігівського району Чернігівської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Chery SQR7130S21, д.н.з. НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія ОСОБА_1 у встановленому законом порядку проведений поліцейським на місці запинки транспортного засобу із застосуванням приладу Drager 6820 № ARНК-0087, результат тесту – 0.26 проміле.
ОСОБА_1 винуватим себе не визнав у вчиненні адміністративного правопорушення і пояснив, що приблизно о 06:30 годині 13 квітня 2026 року керував транспортним засобом у с. Кіпті та їхав до місця несення обов`язків військової служби. Поліцейський не говорив про підставу зупинки. Напередодні, приблизно о 12:00 годині, небагато вжив самогону і був упевнений, що є тверезим. Погодився пройти огляд на Драгері і прилад показав 0.26 проміле. У протоколі написав, що згоден із показниками приладу, але поліцейський не повідомив, що огляд міг пройти у медичному закладі і про направлення не говорили, представника ВСП не викликали.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, захисник Ващенко М.О. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 24 червня 2026 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_2 вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає, оскільки був упевнений, що перебуває у тверезому стані, а працівник поліції не повідомив йому підставу зупинки, не роз`яснив право пройти огляд у закладі охорони здоров`я, не запропонував відповідне направлення та не викликав представника ВСП. Вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги ці обставини та не надав їм належної правової оцінки.
Також захисник стверджує, що протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, оскільки в ньому неправильно зазначено відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема її прізвище, що, на його думку, виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Крім того, вважає, що суд першої інстанції не перевірив належним чином правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, не забезпечив повного, всебічного й об`єктивного з`ясування обставин справи та не виконав вимог КУпАП щодо оцінки доказів і встановлення всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, доходжу висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.
Ч.7 ст. 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд виходив з того, що вчинення ним адміністративного правопорушення підтверджується належними та допустимими доказами.
Із зазначеними висновками місцевого суду погоджується суд апеляційної інстанції, вважаючи його правильним, обґрунтованим та таким, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Так, відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Згідно з п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII поліція може застосовувати превентивні заходи серед яких: перевірка документів особи, опитування особи, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки.
Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.
Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч.ч. 2,3,4 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Відповідно до пункту 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та Мінохорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 - огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (спеціальні технічні засоби). Пунктом 7 розділу І передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (заклад охорони здоров`я). 
При цьому, апеляційний суд відхиляє доводи скарги, які стосуються того, що оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем ЗСУ, то мав бути підданий огляду тільки посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів відповідно до положень ч. 9 ст. 266-1 КУпАП.
Відповідно до ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками професійної діяльності. Санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативною та передбачає обов`язкове позбавлення права керування транспортними засобами незалежно від особи правопорушника.
Законодавство не передбачає винятків для військовослужбовців у справах про адміністративні правопорушення, пов`язані з керуванням у стані сп`яніння, оскільки такі дії несуть підвищену суспільну небезпеку.
Відповідно до статті 15 КУпАП передбачено відповідальність військовослужбовців та інших осіб, на яких поширюється дія дисциплінарних статутів, за вчинення адміністративних правопорушень. Військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також особи начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, служби цивільного захисту, Державного бюро розслідувань, поліцейські несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. Крім зазначених у частині 1 цієї статті, особи, на яких поширюється дія дисциплінарних статутів або спеціальних положень про дисципліну, у випадках, прямо передбачених ними, несуть за вчинення адміністративних правопорушень дисциплінарну відповідальність, а в інших випадках - адміністративну відповідальність на загальних підставах.
Згідно з частинами 2, 3 статті 266-1 КУпАП, передбачено, що огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Тобто ст. 266-1 КУпАП на яку посилається скаржник застосовується до військовослужбовців Збройних Сил України, які виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин.
Будь-яких доказів, які б свідчили про виконання ОСОБА_1 військового обов`язку під час зупинки суду не надано, а отже вказане не свідчить про порушення поліцейськими умов проведення огляду.
Крім того, відповідно до ч. 1 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
В засіданні апеляційного суду вину свою визнав частково, зазначаючи що з показниками приладу Драгер він згоден, однак не згоден, що був на той час в стані сп`яніння. Твердження ОСОБА_1 про те, що він розгубився, хвилювався за те, в якій спосіб буде добиратися до місця служби, тому і погодився підписати акт згоди з драгером не спростовують його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Матеріалами справи встановлено, що вина  ОСОБА_1 підтверджується доказами, правильно перевіреними судом першої інстанції, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 639403 від 13 квітня 2026 року, Актом від 13 квітня 2026 року огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу Drager 6820 № ARНК-0087, тест № 8619 (результат тесту – 0.26 проміле), відеофіксацією вчиненого адміністративного правопорушення.
Наявний у матеріалах справи відеозапис не містить ознак здійснення на водія ОСОБА_1 будь-якого впливу з метою схилення його до відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а свідчить про роз`яснення йому порядку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, його добровільну згоду на проходження такого огляду і його згоду із результатами проведеного огляду на стан алкогольного сп`яніння (0.26 проміле алкоголю) після застосування поліцейським спеціального технічного засобу Drager 6820 № ARНК-0087.
Так і апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено, як не встановлено істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції.
Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги, висновки суду першої інстанції про встановлення вини водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи.
Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова місцевого суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є законною та обґрунтованою, а тому підстави для її скасування чи зміни відсутні.
Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Ващенко Марини Олександрівни в інтересах ОСОБА_1  - залишити без задоволення.
Постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 24 червня 2026 року- залишити без змін.
Постанова набирає законної сили після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя	М.О. Гуренко