Справа № 509/3030/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2026 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Козирського Є.С.,
за участю секретаря Лепешенкової В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальність «Житлово-комунальний сервіс» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги,-

ВСТАНОВИВ:

До Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла вищевказана позовна заява, в якій позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-комунальний сервіс» (ЄДРПОУ: 35999605) заборгованість за надані житлово-комунальні послуги в період з 01 березня 2024 року по 31 березня 2026 року в розмірі 48 362,27 гривень, витрати зі сплати судового збору в розмірі 3328,00 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 гривень.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ «Житлово-комунальний сервіс» є управителем багатоквартирних будинків, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , багатоквартирні будинки за АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 / АДРЕСА_2 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , АДРЕСА_16 , АДРЕСА_17 . ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_18 . Відповідачка неналежним чином виконує свої обов`язки щодо оплати за надані житлово-комунальні послуги, у зв`язку з чим за період з 01 березня 2024 року по 31 березня 2026 року у неї наявна заборгованість в розмірі 48 362,27 гривень, яку вона відмовляється оплачувати в добровільному порядку.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить суд розгляд справи проводити без участі представника позивача за наявними в матеріалах справи доказами.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходили.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VII, який було введено в дію 01.05.2019 року, житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.
Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Кількісний показник комунальних послуг - кількість одиниць виміру обсягу отриманої споживачем комунальної послуги, визначена відповідно до показань вузла обліку та/або вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.
Статтею 2 Закону № 2189-VII встановлено, що предметом його регулювання є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та управління побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.
Згідно зі ст. 5 Закону № 2189-VII до житлово-комунальних послуг належать житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.
Учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є споживачі(індивідуальні та колективні), управитель, виконавці комунальних послуг. Виконавцями послуг з централізованого водопостачання є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання; послуг з централізованого водовідведення - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водовідведення; послуг з постачання та розподілу електричної енергії - енергопостачальник або інший суб`єкт, визначений законом (ст. 6 Закону № 2189-VII).
Згідно зі ст. 7 Закону № 2189-VII індивідуальний споживач зокрема зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг; надавати виконавцю комунальних послуг або іншій особі, що здійснює розподіл обсягів спожитих послуг, показання наявних приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги в квартирі (приміщенні) багатоквартирного будинку, в порядку та строки, визначені договором.
Статтею 9 Закону № 2189-VII встановлено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Навіть факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.
Отже, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.
З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржників покладено певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому відповідає право вимоги кредитора (ч. 1ст. 509 ЦК України) - вимагати сплати грошей за надані послуги.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Житлово-комунальний сервіс» є управителем багатоквартирних будинків, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_19 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , АДРЕСА_16 , АДРЕСА_17 , відповідно до рішення Виконкому Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області від 31 грудня 2021 року № 501 «Про призначення управителя багатоквартирних будинків на території Таїровської територіальної громади» та договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 05 січня 2022 року, укладеного між ТОВ «Житлово-комунальний сервіс» та Таїровською селищною радою Одеського району Одеської області.
Відповідачка - ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_18 , що підтверджується довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Таким чином, ОСОБА_1 є індивідуальним споживачем житлово-комунальних послуг, що надаються ТОВ «Житлово-комунальний сервіс».
Тарифи на житлово-комунальні послуги, які надаються ТОВ «Житлово-комунальний серів», встановлені рішенням Виконкому Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області від 30 листопада 2018 року № 287 «Про встановлення коригованих цін/тарифів на послуги централізованого опалення, гарячого водопостачання, з утримання багатоквартирних житлових будинків АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 , АДРЕСА_9 , АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 / АДРЕСА_2 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , АДРЕСА_16 , АДРЕСА_17 та утриманню прибудинкових територій вказаних будинків, які розташовані на території Таїровської селищної ради масиву «Радужний» ж/масиву «Ульянівка» села Лиманка Овідіопольського району Одеської області», договором про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 05 січня 2022 року, укладеним між ТОВ «Житлово-комунальний сервіс» та Таїровською селищною радою Одеського району Одеської області, рішенням Виконкому Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області від 10 вересня 2021 року № 355 «Про погодження скоригованого тарифу на послуги з управління багатоквартирними будинками», додатковою угодою № 1 від 01.11.2024 р. до договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 05 січня 2022 року, ТОВ «Інфоксводоканал».
З письмових доказів по справі вбачається, що відповідачка в період з 01 березня 2024 року по 31 березня 2026 року користувалася житлово-комунальними послугами ТОВ «Житлово-комунальний сервіс», у зв`язку з чим позивач як надавач послуг в силу приписів частини третьої статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» має право вимагати від відповідачки виконання обов`язку щодо сплати житлово-комунальних послуг.
Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, заборгованість за спожиті відповідачкою житлово-комунальні послуги за період з 01 березня 2024 року по 31 березня 2026 року становить 48 362,27 гривень.
Суд звертає увагу на те, що відповідачкою в ході розгляду справи розрахунки позивача не спростовано та не заявлено з цього приводу будь-яких заяв, клопотань чи заперечень.
За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 01 березня 2024 року по 31 березня 2026 року становить 48 362,27 гривень.
Згідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. 
Отже, з відповідачки на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при поданні позовної заяви до суду судовий збір у розмірі 3 328,00 гривень.
Крім того, частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
За змістом ч.ч.1,2,3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої у постановах КЦС ВС від 09.06.2020 року по справі №466/9758/16-ц та від 15.04.2020 року у справі №199/3939/18-ц, аналізовані витрати сторони судового процесу мають бути документально підтверджені та доведені. Позаяк склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, на підтвердження цих обставин до суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги, який повинен містити детальний опис послуг, що надаються, їхню вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір або погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо; документи, що містять детальний опис робіт та послуг, виконаних (наданих) адвокатом у рамках справи відповідно до умов договору (акти виконаних робіт або наданої допомоги, специфікації витраченого часу адвоката тощо); оформлені у встановленому законом порядку документи, що свідчать про здійснення оплати гонорару адвоката та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги на підставі договору (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку, касові чеки або інший банківський документ, що підтверджує здійснення оплати послуг адвоката в рамках конкретної справи).
Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Грунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.
Крім того, у згаданих вище постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).
З огляду на складність справи, обсяг виконаних адвокатом робіт та витрачений час суд вважає заявлену суму 5000 гривень співмірною із складністю справи та виконаними роботами.

На підставі викладеного й керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 19, 23, 258-259, 264, 265, 273, 280-282, ЦПК України суд, -
ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-комунальний сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-комунальний сервіс» (ЄДРПОУ 35999605), заборгованість за спожитті житлово-комунальні послуги в розмірі 48 362,27 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-комунальний сервіс» (ЄДРПОУ 35999605) судовій збір в розмірі 3 328,00 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: | | Є.  С.  Козирський