Справа № 344/6219/26 
Провадження № 33/4808/521/26 
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Ковалюк І. П. 
Суддя-доповідач Шигірт Ф.С. 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2026 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі судді Шигірта Ф.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Голуба Г.С. на постанову Івано-Франківського міського судуІвано-Франківської області від 27 липня 2026 року відносно ОСОБА_1 , –
в с т а н о в и в:
Вказаною постановою  ОСОБА_1 , визнано винуватим за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 665,6 грн судового збору.
Згідно постанови суду, ОСОБА_1 23 березня 2026 року близько 01 год. 20 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Петлюри, 15Б, керував транспортним засобом «BMW 535» н.з. НОМЕР_1 перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку у медичному закладі за адресою: с. Чукалівка вул. Медична, 15, у лікаря нарколога та підтверджується висновком №96 від 23.03.2026 року. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом передачі тверезому водієві. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а ПДР України, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник Голуб Г.С. вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, винесеною без всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин події, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що суд розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 та його адвоката, які не отримували судових повісток і були позбавлені можливості брати участь у засіданні, що є грубим порушенням вимог ст.268 КУпАП. Крім того, наголошується на незаконності зупинки транспортного засобу, оскільки в матеріалах справи відсутні докази порушення водієм правил дорожнього руху. Суд першої інстанції застосував спрощений підхід, не надавши належної правової оцінки доказам та виніс передчасне і формальне рішення, проігнорувавши наявні в матеріалах неузгодженості, незважаючи на достатній річний строк для розгляду справ цієї категорії. Окремо підкреслює наявність у постанові очевидних суперечностей, зокрема безпідставне врахування «щирого каяття» як пом`якшувальної обставини, хоча особа не з`являлася до суду, не визнавала своєї вини та заперечувала факт правопорушення через свого захисника. Просить скасувати постанову суду та закрити провадження щодо ОСОБА_1 у справі через відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 та його захисник Голуб Г.С., будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання апеляційного суду вкотре не з`явилися, будь яких клопотань не подавали, що не перешкоджає розгляду справи без їхньої участі.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.
Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, наведених в оскаржуваній постанові, суд першої інстанції дотримався вимог наведених норм права та дійшов правильних висновків.
Обставини справи, які були встановлені судом та зазначені у постанові, підтверджуються безпосередньо дослідженими судом доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №621804 від 23.03.2026 року (а.с.1); направленням на огляд в медичний заклад (а.с.2); висновком щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння (а.с.3); копією постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП (а.с.5); відеозаписом що міститься в матеріалах справи (а.с.9).
Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та дійшов правильних висновків.
З висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.
На відеозаписах з нагрудної камери працівників поліції (а.с.9) зафіксовано зупинку працівниками патрульної поліції транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 у зв`язку з порушенням комендантської години. Під час подальшого спілкування з ОСОБА_1 працівниками поліції було виявлено у нього характерні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагували на світло, поведінку, що не відповідала обстановці, а також виражене тремтіння пальців рук. У зв`язку з наявністю зазначених ознак працівники поліції повідомили водію про необхідність проходження медичного огляду з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 від проходження огляду не відмовлявся, погодився на пропозицію працівників поліції та був доставлений до відповідного медичного закладу, де пройшов медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння. За результатами проведеного дослідження тест на наявність наркотичних речовин дав позитивний результат, що було зафіксовано у відповідних медичних документах. Після отримання результатів медичного огляду працівниками поліції стосовно ОСОБА_1 були складені відповідні матеріали про адміністративне правопорушення. При цьому останньому було повідомлено суть правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а також роз`яснено його процесуальні права та обов`язки, передбачені чинним законодавством.
Протокол про адміністративне правопорушення складений з дотриманням вимог КУпАП та узгоджується з відеозаписами.
Апеляційний суд також бере до уваги правові позиції Верховного Суду, відповідно до яких у справах про притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП суд зобов`язаний особливо ретельно перевіряти відповідність доказів вимогам закону. У даній справі суд першої інстанції виконав цей обов`язок: дослідив усі надані документи та відеоматеріали, надав їм належну правову оцінку.
Доводи апеляційної скарги про незаконність зупинки транспортного засобу та, як наслідок, недопустимість усіх отриманих надалі доказів не спростовують висновків суду першої інстанції. Із досліджених відеоматеріалів убачається, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками патрульної поліції у зв`язку з порушенням комендантської години, після чого під час безпосереднього спілкування з водієм були виявлені конкретні зовнішні ознаки можливого наркотичного сп`яніння. Саме наявність таких ознак стала підставою для направлення водія на медичний огляд. Матеріали справи не містять даних, які б свідчили про неправомірне застосування до ОСОБА_1 примусу при проходженні огляду або про його незгоду з проходженням огляду в закладі охорони здоров`я. Навпаки, із відеозапису вбачається, що водій погодився на запропонований порядок огляду.
Не можуть бути підставою для скасування постанови і посилання захисника на порушення права ОСОБА_1 на участь у розгляді справи судом першої інстанції. Із постанови місцевого суду вбачається, що розгляд справи неодноразово відкладався. ОСОБА_1 21 квітня 2026 року подавав клопотання про відкладення розгляду справи для реалізації права на правову допомогу, 30 квітня 2026 року адвокат Голуб Г.С. подав клопотання про залучення його як захисника та надання матеріалів справи для ознайомлення, 19 травня 2026 року захисник просив надати час для підготовки правової позиції, 26 травня 2026 року заявляв клопотання про відкладення розгляду з метою отримання відповіді на адвокатський запит, а 7 липня 2026 року у зв`язку з перебуванням у відпустці. 27 липня 2026 року ОСОБА_1 та його захисник до суду не прибули та причин неявки суду не повідомили. За таких обставин твердження апеляційної скарги про фактичне позбавлення особи можливості реалізувати право на захист не узгоджується з матеріалами провадження, які свідчать, що ОСОБА_1 користувався правовою допомогою, його захисник був допущений до участі у справі та неодноразово реалізовував процесуальні права шляхом подання відповідних клопотань.
Сам по собі розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за обставин, установлених у цій справі, не свідчить про незаконність прийнятого рішення, оскільки матеріали провадження підтверджують, що ОСОБА_1 та його захисник мали реальну можливість брати участь у розгляді справи та реалізовували свої процесуальні права протягом провадження. Обставин, які б свідчили про те, що місцевий суд безпідставно позбавив сторону захисту можливості подати докази, заявити клопотання чи висловити правову позицію, апеляційним судом не встановлено.
Щодо безпідставного зазначення судом першої інстанції про щире каяття ОСОБА_1 , доводи захисника є обґрунтованими. Разом з тим зазначена помилка не спростовує висновків суду про доведеність винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Фактичні обставини справи встановлені в результаті аналізу та оцінки судом вищенаведених доказів, а не з визнання вини та показань ОСОБА_1 . Щодо адміністративного стягнення, воно у ст.130 ч.1 КУпАП є безальтернативним та на його вид та розмір показання особи не впливають. 
Таким чином, постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення. 
Постанову Івано-Франківського міського судуІвано-Франківської області від 27 липня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ф.С. Шигірт