Справа № 473/2869/26

РІШЕННЯ
іменем України

"16" вересня 2026 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді Ротар М.М., за участю секретаря судового засідання Ніколаєнко Г.О.,
розглянувши в судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини

в с т а н о в и в:

в червні 2026 року представниця позивача ОСОБА_1 адвокат Ротар А.Л. звернулася з позовом до Прибужанівської сільської ради, в якому просить визначити строк в 2 місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що після смерті її чоловіка відкрилася спадщина. Вона є спадкоємицею першої черги за законом, та фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки вона проживали разом за однією адресою, тому, на думку позивача, успадкувала спадкове майно, що залишилося після смерті чоловіка. 
Для оформлення свідоцтва про право на спадщину на майно, вона звернулася до приватного нотаріуса Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області, проте, отримала відмову і їй було роз`яснено, що вона пропустила строк для прийняття спадщини.
Позивачка зазначає, що нею було пропущено строк для прийняття спадщини з поважних причин, зокрема, те, що вона вважала, що як дружина померлого вона фактично прийняла спадщину шляхом подальшого користування і утримання майна, вона не зобов`язана подавати окрему заяву про прийняття спадщини нотаріусу. 
Ухвалою судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 червня 2026 року відкрито провадження у справі та справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання по справі.
Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 липня 2026 року постановлено закрити підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду по суті.
Представник позивачки адвокат Ротар А.Л. в судове засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. 
Представник відповідача Прибужанівської сільської ради в судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечує.
Згідно зі ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Дослідивши надані докази, суд вважає, що в позові слід відмовити з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в селищі Новосілка Вознесенського району Миколаївської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , видане 11 січня 2024 року. 
Після його смерті залишилося спадкове майно, зокрема, земельна ділянка, площею 8,82 га, на території Новосілківської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області.
Позивачка ОСОБА_1 є спадкоємицею першої черги за законом, як дружина померлого, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 , видане 21 вересня 1985 року.
Як вбачається із роз`яснення приватного нотаріуса Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області № 224/01-16 від 08.05.2026 року, позивачу було роз`яснено, що вона є спадкоємицею, яка пропустила строк, який визначений законодавством для прийняття спадщини та зв`язку з цим рекомендовано звернутися до суду. 
Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №85540005 від 08.06.2026 року спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася
Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).
Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.
Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц (провадження № 61-39398св18), від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20), від 03 березня 2020 року у справі № 145/148/20 (провадження № 61-16153св20).
Відповідно до роз`яснень, даних у п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.
Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду (постанови Верховного Суду від 11 липня 2022 року у справі № 650/48/20, від 27 квітня 2023 року у справі№750/13008/21, від 14 лютого 2024 року у справі № 754/3327/22).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам загалом, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який є у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
При цьому, суд враховує подібні висновки, викладені Верховним Судом у постановах від 17 березня 2021 року у справі № 638/17145/17, від 22 березня 2023 року у справі № 361/8259/18 та інших, згідно яких суд не може визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, брак коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.
Оскільки позивачка є дружиною спадкодавця, їй достеменно було відомо про момент смерті спадкодавця та наявність спадкового майна, суд прийшов до висновку, що необізнаність позивачки щодо необхідності подання заяви про прийняття спадщини не можна вважати поважною причиною пропуску нею строку на прийняття спадщини за чоловіком.
При цьому, суд приймає до уваги, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження поважності пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки зазначені нею у позові причини не пов`язані із непереборними, істотними труднощами для неї для звернення до нотаріуса у встановлений законодавством строк.
У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачка не навела та не обґрунтувала поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини, які були б пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для них на вчинення дій, тому у задоволенні позову слід відмовити.
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 264-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Прибужанівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.

Суддя: М.М. Ротар