ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2026 року | справа № 380/13887/26

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартинюк Віталій Ярославович, розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач), в якому просить:
визнати протиправним, та скасувати рішення від 13.05.2026 року № 134550024979 про відмову у перерахунку пенсії;
визнати, що при прийнятті рішення від 13.05.2026 р. № 134550024979 не враховані обставини та обов`язкові висновки, встановлені судовими рішеннями, які набрали законної сили у справах № 3 80/123 98/24, № 380/24191/24 та №380/13714/25;
зобов`язати застосувати до пенсії підвищення, передбачене ст. 29 Закону № 1058-IV (за відпрацьованих додатково 35 місяців) виходячи з установленого судами страхового стажу 34 р 06 міс. 08 дн. на момент призначення пенсії;
здійснити перерахунок пенсії з дати її призначення (30.11.2023 р.) з урахуванням усіх індексацій, підвищень, перерахунків і виплатити всю недоотриману суму за минулий час.

В обгрунтування позову зазначає, що 30 листопада 2023 року йому було призначено пенсію за віком за заявою. На день досягнення пенсійного віку 30.11.2020 р. він не звертався за призначенням пенсії, а продовжував працювати і набувати страховий стаж. Загальний період відстрочення звернення за призначенням пенсії становив 35 повних календарних місяців (2 р. 11 міс.), а тому, відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розмір пенсії підлягає підвищенню на 17,5%. Під час цього періоду безперервно продовжував працювати та набув страхового стажу, який після виконання рішень у справах № 380/12398/24, № 380/24191/24 був остаточно визначений у розмірі 34 р. 06 місяців 08 днів станом на дату призначення пенсії. Саме цей страховий стаж був визначений судами, що підлягає врахуванню при вирішенні питання щодо застосування ст. 29 Закону № 1058-ІV.
Відповідач у відзиві вказав, що відповідно до Закону України від 23.12.2022 «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на РРФСР по 31.12.1991, відтак, не має законних підстав для зарахування періоду роботи ОСОБА_1 на російській федерації з 01.01.1992 по 15.04.1996 до страхового стажу. З огляду на викладені вище обставини, страховий стаж ОСОБА_1 , зарахований до пенсії у відповідності до наведених норм чинного законодавства, становив 28 років5 місяців 2 дні (зараховано по 31.10.2023).

Ухвалою суду від 07.07.2026 року відкрито спрощене позовне провадження у даній адміністративній справі.

Дослідивши докази, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26.09.2024 року у справі №380/12398/24 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про зобов`язання вчинити дії задоволено повністю; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи в Російській Федерації з 01 січня 1992 року по 15 квітня 1996 року та здійснити перерахунок пенсії з 30 листопада 2023 року (з дати призначення) з урахуванням цього страхового стажу; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 1211,20 грн сплаченого судового збору.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2025 року у справі №380/12398/24 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2024 року у справі №380/12398/24 - без змін.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04.04.2025 року у справі №380/24191/24 позов задоволено повністю; визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до страхового стажу у пільговому обчисленні (один рік роботи за один рік і шість місяців) періодів роботи в районах Крайньої Півночі, а саме: періоду проходження строкової військової служби з 13.10.1985 року по 26.10.1987 року та періоду роботи з 15.01.1988 року по 06.08.1989 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 починаючи з 30.11.2023 року, із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи в районах Крайньої Півночі, а саме: періоду проходження строкової військової служби з 13.10.1985 року по 26.10.1987 року та періоду роботи з 15.01.1988 року по 06.08.1989 року, у пільговому обчисленні – один рік роботи в районі Крайньої Півночі за один рік і шість місяців, та здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням раніше проведених виплат; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений за подання цього позову, в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.10.2025 року №380/24191/24 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишено без задоволення; Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2025 року у справі № 380/24191/24 залишено без змін.
Позивач звернувся до відповідача із заявою від 19.05.2025 року, в якій просив провести перерахунок і збільшити розмір пенсії на 0,5% за кожний повний понаднормово відпрацьований місяць (35 місяців).
Відповідач листом від 02.06.2025 року повідомив, що позивачу з 30.11.2023 призначено пенсію за віком відповідно до Закону 1058. Страховий стаж, врахований до пенсії, становив 28 років 05 місяців 02 дні (стаж враховано по 31.10.2023). На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26.09.2024 у справі №380/12098/24 зараховано до страхового стажу період роботи в російській федерації з 01 січня 1992 року по 15 квітня 1996 року та здійснено перерахунок пенсії з 30 листопада 2023 року (з дати призначення) з урахуванням цього страхового стажу. Після проведеного перерахунку з 30.11.2023 згідно рішення суду страховий стаж склав 32 роки 00 місяців 03 днів (стаж враховано по 31.10.2023), коефіцієнт страхового стажу становив- 0,32000. Згідно поганих документів та заяви від 15.05.2024 № 4665 проведено перерахунок пенсії, а саме враховано до страхового стажу період підприємницької діяльності за 1998-1999 роки. Відтак, розмір пенсії обчислено з урахуванням страхового стажу робота 32 роки 08 місяців 17 днів (стаж враховано по 31.10.2023), коефіцієнт стажу – 0,32667 та із середньомісячної заробітної плати - 31416,93 грн. (12236,71 грн. х 1,0345 х 2,48181, де 12236,71 грн. середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 3 календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за 2020-2022 роки) за період роботи з 01.10.2003 по 31.10.2023 згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу, коефіцієнт заробітку - 2,48181. Розмір пенсійної виплати станом на 01.06.2025 становить 10362,97 грн., а саме: 10262,97грн. -розмір пенсії згідно із ст. 27 (31416,93 грн. х 0,32667); ) 100,00 грн, - надбавка 100 грн. на індексації 01.03.2024. Враховуючи вищезазначене, права на підвищення розміру пенсії за віком у разі відстрочки часу її призначення відповідно до частини 1 статті 29 Закону 1058 немає, оскільки, на час досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону (60 років) він не набув стажу необхідного для призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону 1058.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10.11.2025 року у справі №380/13714/25 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не перерахунку та невиплати ОСОБА_1 передбаченого ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV підвищення розміру пенсії за більш пізній вихід на пенсію за віком у розмірі 0,5% за кожний повний місяць страхового стажу; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.05.2025 та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2026 року у справі №380/13714/25 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишено без задоволення; Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2025 року у справі № 380/13714/25 залишено без змін.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №134550024979 від 13.05.2026 року позивачу відмовлено у праві на підвищення розміру пенсії за віком у разі відстрочки часу її призначення відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону 1058, оскільки на час досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону (60 років) він не набув стажу необхідного для призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону.
Рішення мотивоване тим, що з 30.11.2023 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до Закону 1058. При призначенні не було зараховано до страхового стажу період роботи в російській федерації з 01 січня 1992 року по 15 квітня 1996 року, оскільки відповідно до Закону України від 23.12.2022 «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на РРФСР по 31.12.1991. Страховий стаж, врахований до пенсії, становив 28 років 05 місяців 02 дні (стаж враховано по 31.10.2023). На виконання рішення Львівського окружного, адміністративного суду від 26.09.2024 у справі № 380/12398/24, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового стажу період роботи в Російській Федерації з 01 січня 1992 року по 15 квітня 1996 року та здійснити перерахунок пенсії з 30 листопада 2023 року (з дати призначення) з урахуванням цього страхового стажу та зараховано до страхового стажу період роботи в російській федерації з 01 січня 1992 року по 15 квітня 1996 року та здійснено перерахунок пенсії з ЗО листопада 2023 року (з дати призначення) з урахуванням цього страхового стажу. Інших зобов`язань рішенням суду на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області не було покладено. Після проведеного перерахунку з 30.11.2023 згідно рішення суду страховий стаж склав 32 років 00 місяців 03 днів (стаж враховано по 31.10.2023), коефіцієнт страхового стажу становив - 0,32000. Згідно поданих документів та заяви від 15.05.2024 № 4665 проведено перерахунок пенсії, а саме, враховано до страхового стажу період підприємницької діяльності за 1998-1999 роки.

Змістом спірних правовідносин є рішення відповідача від 13.05.2026 року №134550024979 про відмову у перерахунку пенсії позивачу.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.
Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (з наступними змінами та доповненнями; далі Закон №1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Положеннями частини першої статті 9 Закону № 1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Умови призначення пенсії визначено статтею 26 Закону №1058-IV.
Частиною першою ст. 26 Закону №1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:
з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;
з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;
з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;
з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;
з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років;
з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;
з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року;
з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років;
з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років;
з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років;
починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.
Частиною першою ст.29 Закону №1058-IV передбачено, що особі, яка набула право на пенсію за віком відповідно до цього Закону, але після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, виявила бажання працювати і одержувати пенсію з більш пізнього віку, пенсія за віком призначається з урахуванням страхового стажу на день звернення за призначенням пенсії з підвищенням розміру пенсії за віком, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, на такий відсоток:
на 0,5% - за кожний повний місяць страхового стажу, починаючи з місяця, наступного за місяцем досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк до 60 місяців;
на 0,75% - за кожний повний місяць страхового стажу, починаючи з місяця, наступного за місяцем досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк понад 60 місяців.
Частиною другою вказаної норми передбачено, що підвищення розміру пенсії відповідно до частини першої цієї статті не встановлюється за неповний місяць страхового стажу, а також у разі призначення за нормами цього Закону пенсії особам, яким раніше призначалася пенсія іншого виду, за іншими законами України або в іншій державі.
Зі змісту вказаної норми можна зробити висновок, що підвищення розміру пенсії за віком визначене законодавцем як заохочувальний захід щодо осіб, які, отримавши право на призначення пенсії, виявили бажання працювати та одержувати пенсію з більш пізнього віку, тобто фактично відтермінували реалізацію права виходу на пенсію.
Спірною у даному випадку є відмова позивачу у підвищенні розміру пенсії за віком у разі відстрочки часу її призначення відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону №1058 у зв`язку із відсутністю на час досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону (60 років), стажу необхідного для призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону №1058.
Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
У рішенні Львівського окружного адміністративного суду від 10.11.2025 року у справі №380/13714/25, яке набрало законної сили, встановлено наступне:
«Позивач досягнув пенсійного віку 60 років ІНФОРМАЦІЯ_1 . Станом на момент досягнення пенсійного віку його стаж перевищував 27 років, що було необхідним для призначення пенсії по віку відповідно до ст. 26 Закону №1058-IV.
Втім, позивач продовжував працювати та звернувся із заявою про призначення пенсії 03.11.2023, досягнувши віку 62 років.
Пенсію позивачу призначено з 30.11.2023. Під час призначення позивачу пенсії до його страхового стажу не зараховано період роботи у російській федерації, що не заперечується сторонами.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26.09.2024 у справі №380/12398/24 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи в Російській Федерації з 01 січня 1992 року по 15 квітня 1996 року та здійснити перерахунок пенсії з 30 листопада 2023 року (з дати призначення) з урахуванням цього страхового стажу.
На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26.09.2024 у справі №380/12398/24 зараховано до страхового стажу період роботи в російській федерації з 01 січня 1992 року по 15 квітня 1996 року та здійснено перерахунок пенсії з 30 листопада 2023 року (з дати призначення) з урахуванням цього страхового стажу. 
При призначенні пенсії до страхового стажу позивача не зараховано періоду з 01 січня 1992 року по 15 квітня 1996 року, який зарахований рішенням суду і страховий стаж позивача становив 32 роки 08 місяців 17 днів, що дає право позивачу на підвищення відповідно до ч. 1 ст. 29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
…
З огляду на встановлені обставини справи, наведені норми законодавства, вимоги позивача, суд дійшов до висновку, що належним способом захисту, необхідним для поновлення порушеного прав позивача, є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву від 19.05.2025 та прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду. Тобто право позивача що визначено частинами 1-2 статті 29 Закону №1058-IV а саме, особі, яка набула право на пенсію за віком відповідно до цього Закону, але після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, виявила бажання працювати і одержувати пенсію з більш пізнього віку, пенсія за віком призначається з урахуванням страхового стажу на день звернення за призначенням пенсії з підвищенням розміру пенсії за віком, обчисленого відповідно до статті 27 цього Закону, на 0,5% за кожний повний місяць страхового стажу, починаючи з місяця, наступного за місяцем досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк до 60 місяців. Так як такий стаж наявний був у позивача на момент призначення пенсії і позивач продовжував працювати і при наявності стажу звернувся за призначенням пенсії пізніше».
Враховуючи встановлені обставини, викладені норми, а також висновки, зроблені Львівським окружним адміністративним судом у рішенні від 10.11.2025 року у справі №380/13714/25, яке набрало законної сили, суд дійшов висновку, що у позивача наявний достатній страховий стаж для призначення пенсії з підвищенням розміру пенсії за віком, обчисленого відповідно до статті 27 Закону №1058-IV, на такий відсоток - 0,5% за кожний повний місяць страхового стажу, починаючи з місяця, наступного за місяцем досягнення пенсійного віку у разі відстрочення виходу на пенсію на строк до 60 місяців.
Відтак, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення було прийняте відповідачем без дослідження усіх обставин, а тому воно є необгрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.
Відтак, позовні вимоги у цій частині є підставними та таким, що підлягає скасуванню.
Як наслідок, підлягають також задоволенню і позовні вимоги спонукального характеру щодо зобов`язання відповідача застосувати до пенсії позивача підвищення, передбаченого ст. 29 Закону № 1058-IV (за відпрацьованих додатково 35 місяців) та здійснити перерахунок пенсії з дати її призначення.

Щодо вимоги з приводу визнання, що при прийнятті рішення від 13.05.2026 р. №134550024979 не враховані обставини та обов`язкові висновки, встановлені судовими рішеннями, які набрали законної сили у справах № 3 80/123 98/24, № 380/24191/24 та №380/13714/25.
На переконання суду, задоволення вказаної позовної вимоги не вплине на відновлення порушеного права позивача.
Як наслідок, у її задоволенні належить відмовити.

Щодо вимоги з приводу здійснення перерахунку пенсії з урахуванням усіх індексацій, підвищень, перерахунків і виплатити всю недоотриману суму за минулий час.
Відповідач ще не проводив перерахунок пенсії позивачу на виконання даного рішення суду.
Відтак, вказані вимоги є передчасними та не підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Що стосується судових витрат, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такі підлягають стягненню на користь позивача пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, –

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення від 13.05.2026 року № 134550024979, прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області, про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (адреса: м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10, код ЄДРПОУ 13814885) застосувати до пенсії ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) підвищення, передбачене статтею 29 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (за відпрацьованих додатково 35 місяців) та здійснити перерахунок пенсії з дати її призначення (30.11.2023 року).
В іншій частині у задоволенні позову відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (адреса: м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10, код ЄДРПОУ 13814885) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. сплаченого судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя | Мартинюк Віталій Ярославович