Справа № 175/12910/26
Провадження № 3/175/5188/26

ПОСТАНОВА
іменем України 

02 вересня 2026 року селище Слобожанське Дніпровського
району Дніпропетровської області

Суддя Дніпровського районного суду Дніпропетровської області Шаповалова І.С., розглянувши матеріали, що надійшли з Батальйону патрульної поліції в м. Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 7 ст. 121, ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
ВСТАНОВИВ:

29.06.2026 о 10:14 год. по вул. Велика Садова, 70 в м. Краматорську, водій ОСОБА_1 , керував т/з мопедом «DELTA» без державного номерного знаку, з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимог п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від керування водія було відсторонено. 
Крім того, 29.06.2026 о 10:14 год. по вул. Велика Садова, 70 в м. Краматорську, водій ОСОБА_1 , керував т/з мопедом «DELTA» без державного номерного знаку, будучи позбавленим права керування транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року.
До того ж, 29.06.2026 о 10:14 год. по вул. Велика Садова, 70 в м. Краматорську, водій ОСОБА_1 , керував т/з мопедом «DELTA» без державного номерного знаку, який не зареєстрований установленому законом порядку. Правопорушення вчинено повторно протягом року.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.1 (а), 2.5, 2.9.(в) ПДР України, за що відповідальність передбачена за ч. 7 ст. 121, ч.5 ст.126, ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Враховуючи, що вказані вище адміністративні матеріали за вчинення адміністративних правопорушень складені відносно однієї й тієї ж особи, ці справи розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою) – судом, тому суд приходить до висновку про необхідність об`єднання адміністративних матеріалів № 175/12910/26 (провадження № 3/175/5188/26), №175/12912/26(провадження №3/175/5190/26) та № 175/12914/26 (провадження № 3/175/5191/26) в одне провадження з присвоєнням єдиного номеру № 175/12910/26 (провадження № 3/175/5188/26) та розглядати вказані справи одночасно.
Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи ОСОБА_1 до суду не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або про поважність причин неприбуття до суду не надходило. 
Таким чином, враховуючи що дана категорія справ до вичерпаного переліку за якими обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не відноситься, дотримуючись розумних строків розгляду справи, суд проводить розгляд справи у відсутність особи, що притягується до адміністративної відповідальності.
Суд, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи клопотання захисника, доходить наступних висновків.
Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Порядок проведення огляду на стан сп`яніння визначений положенням ст. 266 КУпАП.
Вказані положення Закону повністю узгоджуються з вимогами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі Інструкція), затвердженої спільним Наказом МОЗ та МВС України №1452/735 від 09.11.2015 року. 
Суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 7 ст. 121, ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №705897 від 29.06.2026 року, серії ЕПР1 №705887 від 29.06.2026 року та ЕПР1 №705873 від 29.06.2026 року складеними уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст. ст. 254 - 256 КУпАП; відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, на якому зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, довідкою адмінпрактики відносно ОСОБА_1 , довідкою щодо неотримання посвідчення водія та іншими матеріалами у їх сукупності. 
Аналізуючи вищевикладені докази, суд доходить висновку про їх належність, допустимість та достовірність, а їх кількість та взаємоузгодженість достатніми для встановлення порушення в діях водія ОСОБА_1 п. 2.1 (а), 2.5, 2.9.(в) ПДР України та його винуватості у вчиненні адміністративних правопорушень за ч. 7 ст. 121, ч.5 ст.126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, як, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, повторно протягом року, керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, повторно протягом року та відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинене особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують адміністративну відповідальність ОСОБА_1 , суддею не встановлено.
Підстави для закриття справи, передбачені ч.2 ст.284 та ст.247 КУпАП, відсутні.
Згідно зі ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно зі ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
Відповідно до вимог ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
У відповідності до висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, зробленого в постанові від 04.09.2023 у справі № 702/301/20, особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.
Таким чином, за наслідком розгляду кримінального провадження, навіть за відсутності в особи посвідчення водія її може бути позбавлено вироком суду права керувати транспортними засобами.
При цьому, об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, складаючи висновок в постанові від 04.09.2023 у справі № 702/301/20, не аналізувала норми КУпАП, зокрема статтю 30 цього Кодексу.
У той же час Велика Палата Верховного Суду в п. 21 постанови від 30.08.2023 у справі №208/712/19, розглядаючи заяву захисника про перегляд постанов Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19.04.2019 та Дніпровського апеляційного суду від 30.05.2019 про притягнення особи до адміністративної відповідальності з підстави встановлення ЄСПЛ у рішенні від 06.10.2022 (заява № 13063/18) у справі «Бантиш та інші проти України» порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом, констатувала, що згідно з законодавством України керування транспортним засобом у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння є адміністративним правопорушенням. Відтак процедура розгляду відповідних судових справ належить до сфери регулювання не Кримінального процесуального кодексу України, а КУпАП.
Викладене вказує про те, що при вирішенні питання щодо застосування до особи такого виду адміністративного стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами, в межах розгляду справи за КУпАП суддя не може посилатися на висновок об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, зробленого в постанові від 04.09.2023 у справі № 702/301/20, та повинен виходити з норм КУпАП, зокрема ч. 2 ст. 30 КУпАП, якою визначено можливість позбавлення лише наданого громадянинові права керування транспортними засобами та п. 1.10 Правил дорожнього руху, що узгоджується із роз`ясненням, яке міститься в п. 28 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зі змісту якого слідує, що суди не вправі застосовувати таке стягнення, як позбавлення права керувати транспортними засобами, тоді, коли винна особа взагалі його не має.
Таким чином, враховуючи характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують його відповідальність, вважаю за необхідне накласти йому адміністративне стягнення у виді штрафу без позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки такого права у нього не має.
Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами, враховуючи особу правопорушника, обставини та характер вчиненого адміністративного правопорушення, його наслідки, суд дійшов висновку, що з метою виховання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді накладення штрафу у розмірі 40 800,00 грн, без позбавлення права керування транспортними засобами та без конфіскації транспортного засобу.
Крім цього, суддею враховано, що відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 40-1, 121, 126,130, 268, 283, 294, 307, 308 ч.2 КУпАП, суддя,
ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне провадження матеріали справи про адміністративне правопорушення № 175/12910/26 (провадження № 3/175/5188/26), №175/12912/26(провадження №3/175/5190/26) та № 175/12914/26 (провадження № 3/175/5191/26), присвоївши справі номер справи № 175/12910/26 (провадження № 3/175/5188/26).
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 7 ст. 121, ч.5 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, та з урахуванням положень ст. 36 КУпАП накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 грн (сорок тисяч вісімсот гривень), без позбавлення права керування транспортним засобом.
Штраф необхідно сплатити за реквізитами: Отримувач ГУК у Дніпр-кій області/ Дн-ка обл, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37988155, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA UA758999980313020149000004001, Код класифікації доходів бюджету - 21081300, Найменування коду класифікації доходів бюджету - Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Стягнути з  ОСОБА_1  судовий збір на користь держави у розмірі 665,60 (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок), який необхідно сплатити за реквізитами: Отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача - UА908999980313111256000026001, Код класифікації доходів бюджету - 22030106. 
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня складення постанови.
Роз`яснити правопорушнику, що у разі несплати штрафу через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.

Суддя          І.С. Шаповалова