Номер провадження: 33/813/1354/26
Номер справи місцевого суду: 521/7776/26 
Головуючий у першій інстанції Мазун І. А. 
Доповідач Комлева О. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді - Комлевої О.С.,
за участю секретаря судового засідання Козлової В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Кірчева Ігоря Івановича, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , на постанову Хаджибейського районного суду м. Одеси від 09 червня 2026 року,
в с т а н о в и в :

Короткий зміст оскаржуваної постанови суду першої інстанції.
ПостановоюХаджибейського районного суду м. Одеси від 09.06.2026, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 665,6 грн.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
Не погоджуючись із вказаною постановою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 09.06.2026, захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності подано апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням чинного законодавства щодо процедури складення, які допущено працівниками поліції, а саме: не надано другого примірника протоколу особі, яка притягується до адміністративної відповідальності; не надано направлення на огляд водія транспортного засобу; не надання тимчасового дозволу на керування транспортним засобом після вилучення посвідчення водія; та не залучення свідків, які були присутні в транспортному засобів під час складання протоколу.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
В судове засідання 14.07.2026 особа, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисник не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином (а.с. 27-28).
Від адвоката Кірчева І.І. на адресу суду надійшла заява про відкладення судового засідання, з огляду на неможливість прибути у призначений судом час, у зв`язку із залученням до проведення слідчих дій в Кіровоградській області з 13.07. по 15.07.2026 в рамках кримінального провадження, однак будь-якого належного підтвердження існування вказаних захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підстав для відкладення судового засідання до заяви в якості додатків не долучено та окремо на адресу апеляційного суду не надано.
Положеннями ст. 268 КУпАП передбачено, що під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. При цьому, згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП, положення ст. 130 КУпАП не входить до переліку правопорушень при розгляді справ про яке передбачена обов`язкова участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскарженого рішення, судом були створені всі можливі та необхідні умови для реалізації права учасників на доступ до правосуддя. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
У своїх рішеннях Європейський Суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
З огляду на вищевикладене, враховуючи відсутність будь-якого підтвердження наявності наведених адвокатом підстав для відкладення розгляду справи, апеляційний суд вважає за необхідне розглядати дану справу про адміністративне правопорушення за відсутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, зважаючи при цьому також на встановлені положеннями ст. 277 КУпАП строки розгляду справ про адміністративні правопорушення.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.
У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
За положеннями ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно положень ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).
Приймаючи оскаржувану постанову щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив із того, що вина останнього в повній мірі підтверджується наявними матеріалами справи в своїй сукупності.
З огляду на наявні встановлені судом першої інстанції обставини справи та в подальшому досліджені апеляційним судом, судом першої інстанціях в повній мірі дотримано вищенаведені вимоги КУпАП, та як результат винесено законну та обґрунтовану постанову щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції з огляду на наступне.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №657824 ОСОБА_1 05.05.2026 близько 14 год 53 хв в м. Одесі по вул. Радісній, 102, керував транспортним засобом Opel Vivaro, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України від 09.11.2015 № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, визначено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Перелік ознак алкогольного сп`яніння наведений в п. 3 розділу 1 Інструкції № 1452/735.
Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків.
Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (п. 6 розділ 2 Інструкція № 1452/735).
До матеріалів справи долучено відеозапис подій, що відбувалися в день складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , про що міститься відмітка в даному протоколі про здійснення працівниками поліції відео фіксації адміністративного правопорушення.
Згідно долученому відеозапису подій вбачається фіксування повідомлення працівником поліції ОСОБА_1 про наявність у нього відповідних ознак алкогольного сп`яніння та відповідно наявність підстав для проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а також відмову такої особи від проходження огляду (відео 1). 
При цьому, положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП чітко передбачено, що відмова особи- водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку становить собою склад даного адміністративного правопорушення. Будь-яких доводів щодо факту здійснення ОСОБА_1 керування вказаним в протоколі транспортним засобом, встановлення ознак сп`яніння та наявності факту відмови останнього від проходження огляду апеляційна скарга не міститься та окремо скаржником не заперечується.
Слід зауважити, що за наявності в матеріалах справи відомостей щодо здійснення працівниками поліції фіксування подій, що відбувалися в день складення протоколу за участю ОСОБА_1 , а також долучення вказаних відео до матеріалів справи, залучення свідків в даному випадку не є обов`язковим, оскільки лише у випадку неможливості застосування працівниками поліції спеціальних технічних засобів відеозапису здійснюється залучення свідків, що передбачено ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» від 16 лютого 2022 року № 1231-ІХ, та внесення відповідних доповнень, а також безпосередньо положеннями Інструкції № 1452/735. З підстав викладеного, доводи апеляційної скарги в даній часині відхиляються апеляційним судом.
В матеріалах справи в свою чергу також наявне направлення особи на проходження огляду з метою встановлення стану сп`яніння, із зазначенням відмови такої особи від проходження огляду. При цьому, апеляційним судом відхиляються доводи апеляційної скарни в частині не вручення особі відносно якої складено протокол копії відповідного направлення на проходження огляду, оскільки положення КУпАП та безпосередньо Інструкції № 1452/735 не містять відповідної вимоги щодо обов`язкового вручення особі такого направлення.
Доводи апеляційної скарги в частині не надання другого примірника протоколу особі, яка притягується до адміністративної відповідальності спростовуються змістом протоколу про адміністративне правопорушення, в якому наявний підпис ОСОБА_1 про ознайомлення зі змістом та отримання копії даного протоколу, а тому також відхиляються апеляційним судом як необґрунтовані.
Стосовно не вручення працівниками поліції особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, слід зазначити, що посвідчення водія у відповідності до положень ст. 265-1 КУпАП у ОСОБА_1 не вилучалося з огляду відсутності такого під час вищевказаних подій та складення відповідного протоколу, про що повідомлено безпосередньо ОСОБА_1 та зафіксовано на долучений до матеріалів справи відеозапис (відео 1).
Будь-яких належних та обґрунтованих доводів на спростування висновків суду першої інстанції скаржником не наведено, а наведені в апеляційній скарзі спростовуються наявними матеріалами справи.
Суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Таким чином, з огляду на вищезазначене, оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та не спростували правильні по суті висновки суду першої інстанції щодо підтвердження наявними матеріалами справи наявності в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого останньому адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстави для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 251, 280, 283, 294 КУпАП України, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката Кірчева Ігоря Івановича, захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Хаджибейського районного суду м. Одеси від 09 червня 2026 року – залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складений 16 липня 2026 року.

Суддя О.С. Комлева