ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

21 липня 2026 року | м. Дніпро | справа № 340/2207/26

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),
суддів: Баранник Н.П., Кругового О.О., 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 травня 2026 р. (суддя Петренко О.С.) в адміністративній справі №340/2207/26 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд:
1) визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати йому грошового забезпечення, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження військової служби, премії, а також інших складових грошового забезпечення, з 03.03.2023 по 14.01.2026, з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14;
2) зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на його користь грошове забезпечення, грошову допомогу для оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, надбавку за вислугу років, надбавку за особливості проходження військової служби, премії, а також інших складових грошового забезпечення, з 03.03.2023 по 14.01.2026, з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14, з урахуванням раніше виплачених сум;
3) визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати йому в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 03.03.2023 по 14.01.2026 із урахуванням абзацу 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078;
4) зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на його користь індексацію грошового забезпечення за період з 03.03.2023 по 14.01.2026 у фіксованій величині 4 463,15 грн в місяць, відповідно до норм абзацу 4, 5, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 включно із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44, з урахуванням раніше виплачених сум.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2026 р. позовну заяву було залишено без руху, а ухвалою від 28 травня 2026 р. позовну заяву повернуто позивачу у зв`язку із не усуненням ним її недоліків.
У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду про повернення його позовної заяви та направити справу для продовження розгляду до Кіровоградського окружного адміністративного суду.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує на те, що 23 квітня 2026 р. ним через ЕСІТС "Електронний суд" була подана уточнена позовна заява, що судом першої інстанції не враховано. Крім того, ОСОБА_1 вважає, що підстави для залишення його позовної заяви без руху були відсутні.
Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 цього ж Кодексу.
Постановляючи оскаржену ухвалу, суд першої інстанції керувався пунктом 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.
За приписами цієї процесуальної норми позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Як вбачається зі змісту ухвали Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2026 р., позовна заява ОСОБА_1 була залишена судом без руху з підстави відсутності доказів звернення до відповідача стосовно відновлення порушеного права (про проведення виплат). Суд повідомив позивача про необхідність виправити, вказані в описовій частині ухвали, недоліки позовної заяви, подати до суду уточнену позовну заяву або надати суду докази звернення з заявою про проведення відповідних виплат (а.с.14).
Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що станом на 28.05.2026 вимоги ухвали від 16.04.2026 про залишення позовної заяви без руху не виконані (а.с.16). 
Однак, судом першої інстанції проігнорована уточнена позовна заява, яка була подана ОСОБА_1 23.04.2026 об 11:29:17 через електронний кабінет в системі "Електронний суд". 
Крім того, колегія суддів звертає увагу на відсутність процесуальних підстав, визначених частиною 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху. Порушення права позивача, за захистом якого він звернувся до суду, встановлюється судом виключно при розгляді справи по суті пред`явлених позовних вимог. Відсутність доказів звернення до відповідача "стосовно відновлення порушеного права" не перешкоджає відкриттю провадження в адміністративній справі та розгляду позовних вимог. 
Позовна заява ОСОБА_1 у повній мірі відповідає вимогам, встановленим частиною 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, у тому числі, щодо змісту позовних вимог і викладу обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги (п.4 ч.5 ст. 160 Кодексу) та викладення обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (п.5 ч. 5 ст. 160 Кодексу).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що повернення позовної заяви ОСОБА_1 судом першої інстанції ухвалою від 28 травня 2026 р. на підставі пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України відбулось із порушенням норм процесуального права, що є підставою для її скасування у відповідності до статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 315, 320, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 травня 2026 р. в адміністративній справі №340/2207/26 - скасувати.
Адміністративну справу №340/2207/26 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - направити для продовження розгляду до Кіровоградського окружного адміністративного суду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 21 липня 2026 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - суддя А.В. Шлай 

суддя Н.П. Баранник 

суддя О.О. Круговий