ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2026 року 
м. Київ
Справа № 873/5/26 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
головуючого - Пєскова В. Г., суддів: Жукова С. В., Картере В. І.,

за участю секретаря судового засідання Багнюка І. І., 

представник Товариства з обмеженою відповідальністю "НОР-ЕСТ АГРО" - Бонтлаб В. В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НОР-ЕСТ АГРО"
на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 07.05.2026
за заявами Фермерського господарства "АГРО-БОРОВА" та ОСОБА_1 
про розстрочення виконання рішення третейського суду 
в межах розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "НОР-ЕСТ АГРО"
у справі № 873/5/26
про видачу виконавчого документа про примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 29.12.2025
у третейській справі № 127/25 (третейський суддя Мамченко Ю.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НОР-ЕСТ АГРО"
до: 1) Фермерського господарства "АГРО-БОРОВА"; 2) ОСОБА_1 
про стягнення заборгованості та нарахованого розміру грошових коштів у зв`язку з неналежним та несвоєчасним виконанням грошового зобов`язання,
ВСТАНОВИВ:
Обставини справи
1. 29.12.2025 Постійно діючий Третейський суд при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" ухвалив рішення про солідарне стягнення з Фермерського господарства "Агро-Борова" (далі - ФГ "Агро-Борова", відповідач-1) та ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , відповідач-2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НОР-ЕСТ АГРО" (далі - ТОВ "НОР-ЕСТ АГРО") 6 846 563,05 грн заборгованості, пені, штрафу, відсотків річних та інфляційних втрат за договором поставки № 389/25/13 від 13.01.2025 та договором поруки № П389/25/14 від 08.04.2025, а також 36 336,00 грн третейського збору.
2. У січні 2026 року ТОВ "НОР-ЕСТ Агро" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з заявою № 30-3/12 від 30.12.2025 про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення вказаного третейського суду.
3. 16.04.2026 ухвалою Північного апеляційного господарського суду у справі №873/5/26 заяву ТОВ "НОР-ЕСТ АГРО" задоволено; постановлено на примусове виконання рішення Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 29.12.2025 у справі № 127/25 видати накази.
Короткий зміст заяви про розстрочення виконання рішення третейського суду та заперечень
4. ФГ "Агро-Борова" звернулося до Північного апеляційного господарського суду із заявою про розстрочення виконання рішення третейського суду, в яких просило розстрочити виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 29.12.2025 у третейській справі № 127/25 та витрат на правничу допомогу у сумі 17 100,00 грн, на загальну суму 6 899 999,05 грн; затвердити графік виконання рішення суду в редакції цієї заяви.
5. На обґрунтування вказаної заяви зазначено таке:
- відповідач-1 відноситься до аграрного сектору економіки та спеціалізується на вирощуванні зернових та технічних культур;
- з середини квітня 2022 року по середину жовтня 2022 року майже всі земельні ділянки, що перебувають у користуванні відповідача-1 та розташовані на території Борівської селищної територіальної громади Ізюмського району Харківської області, яка межує з Луганською та Донецькою областю знаходились під повною окупацією ворога, що підтверджується наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 28.02.2025 № 376 "Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією" зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.03.2025 за № № 380/43786;
- після деокупації зазначених вище територій було виявлено, що всі поля, під`їзні шляхи, ґрунтові дороги заміновані ворогом, в зв`язку з чим відповідач-1 був позбавлений можливості здійснювати господарську діяльність;
- з метою розмінування земель 31.10.2022 між відповідачем-1 та Дочірнім підприємством державною компанією "Укрспецекспорт" був укладений договір на розмінування земель. Однак, навіть після часткового розмінування земель, яке було здійснене наприкінці 2024 року, в зв`язку з тим, що ворог з використанням дронів продовжує знищувати будь-яку техніку, яка рухається на території Борівської територіальної громади Ізюмського району Харківської області, а також здійснює дистанційне мінування території, у відповідача-1 відсутня можливість здійснення господарської діяльності в повному обсязі, оскільки існує реальна загроза життю працівників відповідача-1. Внаслідок тимчасової окупації території, її мінування та наближеності до лінії бойового зіткнення господарство було позбавлене можливості використовувати більшість земельних ділянок: із 5 179,6411 га земель, які перебували у користуванні до початку повномасштабного вторгнення, станом на момент звернення придатними до обробітку залишалося лише 533,2978 га;
- з початку повномасштабного вторгнення відповідач-1 поніс та продовжує нести значні фінансові збитки. Так, за результатами 2022 року відповідач-1 мав чистий прибуток в сумі 68 035,3 тис. грн, за результатами 2023 року поніс збитки в сумі 82 553,1 тис. грн, за 2024 рік поніс збитки в сумі 22 962,4 тис. грн, за 2025 рік поніс збитки в сумі 19 142,2 тис. грн. Проте, незважаючи на умови, в яких відповідачу-1 доводиться здійснювати господарську діяльність, фінансова звітність свідчить, про зменшення суми збитків;
- позитивний фінансовий стан був порушений виключно внаслідок військової агресії окупанта, а не в наслідок неналежного або недбалого ведення господарської діяльності;
- крім того, внаслідок блокади експорту сільськогосподарської продукції значно звузились ринки збуту готової продукції, а внутрішній ринок перенасичений, що призвело до зниження цін на продукцію. Блокада вивозу продукції з України створила умови, за яких відповідачі не мають можливості реалізовувати продукцію на зовнішніх ринках, що знижує можливості отримання прибутку та значно ускладнює виконання фінансових зобов`язань перед позивачем, в зв`язку з чим для відновлення платоспроможності відповідачів необхідний додатковий час.
6. До заяви були додані: копії фінансової звітності за 2022, 2023, 2025 роки, лист Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, відповідно до якого до початку повномасштабного вторгнення у користуванні фермерського господарства перебувало 5 179,6411 га земель сільськогосподарського призначення; договір із Дочірнім підприємством державною компанією "Укрспецекспорт" про надання послуг із розмінування земельних ділянок; розпорядження Борівської селищної військової адміністрації про встановлення податкових пільг щодо земель, забруднених вибухонебезпечними предметами.
7. У своїй заяві ОСОБА_1 повністю підтримав заяву ФГ "Агро-Борова" і також просив розстрочити виконання рішення.
8. У запереченнях на заяви про розстрочення виконання рішення ТОВ "НОР-ЕСТ АГРО" зазначало, що відповідачі не довели наявності обставин, які б об`єктивно унеможливлювали або істотно ускладнювали виконання рішення суду. На думку стягувача, наведені заявниками доводи виходять за межі предмета розгляду заяви про розстрочення виконання рішення, оскільки стосуються загального фінансового стану господарства та наслідків воєнного стану, але самі по собі не підтверджують неможливості виконання саме цього судового рішення.
9. Стягувач наголошував, що матеріали справи не містять належних доказів реального майнового стану боржників. Зокрема, заявниками не надано відомостей про наявне рухоме і нерухоме майно, земельні ділянки, інші активи, грошові кошти на рахунках, дебіторську заборгованість та інші джерела доходів, які б дозволяли суду об`єктивно оцінити їхню платоспроможність. При цьому поданий баланс і фінансова звітність, на думку стягувача, не відображають повного фінансового стану боржників та не можуть бути достатнім доказом неможливості виконання рішення.
10. Також стягувач зазначав, що заявники приховують інформацію про своє майнове становище та не довели відсутності можливості виконати рішення за рахунок належного їм майна або інших активів. На його думку, відсутність окремих фінансових показників чи збитковість діяльності не свідчать автоматично про неможливість виконання судового рішення.
11. Крім того, ТОВ "НОР-ЕСТ АГРО" наголошувало на тому, що договір поставки був укладений вже після початку повномасштабного вторгнення та в умовах дії воєнного стану, а тому боржники, укладаючи договір та договір поруки, усвідомлювали ризики здійснення господарської діяльності в таких умовах і добровільно взяли на себе відповідні грошові зобов`язання.
12. Також у запереченнях зазначалося про те, що розстрочення виконання рішення порушить баланс інтересів сторін, оскільки призведе до подальшого відтермінування отримання стягувачем належних йому коштів, тоді як боржники вже понад два роки не виконують своїх грошових зобов`язань за договором поставки.
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
13. 07.05.2026 ухвалою Північного апеляційного господарського суду заяви ФГ "Агро-Борова" та ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 29.12.2025 у третейській справі № 127/25 задоволено частково. Розстрочено виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 29.12.2025 у третейській справі № 127/25.
14. Затверджено графік виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 29.12.2025 у третейській справі № 127/25: - 50 000,00 грн до 30.09.2026; 100 000,00 грн до 31.10.2026; 100 000,00 грн до 30.11.2026; 100 000,00 грн до 31.12.2026; 6 496 563,05 грн до 15.04.2027. У задоволенні іншої частини заяв відмовлено.
15. Суд першої інстанції виходив із того, що розстрочення виконання судового рішення є винятковим процесуальним заходом, який застосовується за наявності об`єктивних обставин, що істотно ускладнюють або тимчасово унеможливлюють своєчасне виконання рішення, із дотриманням балансу інтересів стягувача та боржника.
16. Суд установив, що ФГ "Агро-Борова" здійснює господарську діяльність у сфері сільського господарства на території Харківської області, яка перебувала в зоні активних бойових дій та окупації. У зв`язку з цим значна частина земельних ділянок була замінована, ведення господарської діяльності істотно ускладнилося, а господарство зазнало значних фінансових втрат. Суд також врахував наведені заявниками відомості про погіршення їхнього фінансового стану, скорочення можливостей здійснення сільськогосподарської діяльності, негативний вплив блокування експорту сільськогосподарської продукції та необхідність додаткового часу для відновлення платоспроможності.
17. Суд дійшов висновку, що запровадження воєнного стану та збройна агресія Російської Федерації є об`єктивними обставинами, які потребують часу для відновлення фінансової спроможності суб`єктів господарювання. За висновком суду, негайне виконання рішення могло б призвести до неплатоспроможності боржників, накопичення нових боргів та їх банкрутства, тоді як надання розстрочення створить умови для поступового виконання рішення та забезпечить реальне отримання стягувачем присуджених коштів.
18. Оцінюючи доводи сторін, суд першої інстанції виходив із необхідності забезпечення балансу їхніх майнових інтересів. Суд зазначив, що матеріальний інтерес боржників полягає у можливості продовжити господарську діяльність і виконати рішення без критичного погіршення фінансового стану, тоді як інтерес стягувача полягає у реальному отриманні присуджених коштів у розумний строк. Врахувавши наведені заявниками обставини та подані на їх підтвердження докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяв про розстрочення виконання рішення та встановив графік його виконання, відмовивши в задоволенні заяв в іншій частині.
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
А. Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
19. В апеляційній скарзі ТОВ "НОР-ЕСТ АГРО" просить скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 07.05.2026 у справі № 873/5/26; ухвалити нове рішення, яким відмовити у повному обсязі у задоволенні заяв про розстрочення виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 29.12.2025 у третейській справі № 127/25.
20. ТОВ "НОР-ЕСТ АГРО" зазначає, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про наявність виняткових обставин, які унеможливлюють виконання рішення третейського суду, оскільки заявниками не доведено існування реальних та об`єктивних перешкод для його виконання.
21. Скаржник стверджує, що боржники не надали належних доказів свого скрутного фінансового стану та фактичної неспроможності виконати рішення, а подані ними фінансові документи не підтверджують відсутності коштів чи іншого майна, за рахунок якого може бути здійснене виконання. Натомість матеріали справи свідчать про продовження фермерським господарством господарської діяльності, отримання врожаю, реалізацію сільськогосподарської продукції та наявність активів.
22. Крім того, ТОВ "НОР-ЕСТ АГРО" наголошує, що запровадження воєнного стану та ведення бойових дій саме по собі не є безумовною підставою для розстрочення виконання судового рішення. На думку скаржника, боржники не довели причинно-наслідкового зв`язку між воєнними подіями та неможливістю виконання саме цього рішення, а також не підтвердили, що вичерпали всі можливості для належного виконання своїх договірних зобов`язань.
23. Також скаржник зазначає, що суд першої інстанції фактично не дослідив ступінь вини боржників у виникненні заборгованості, не врахував тривалий характер прострочення виконання договірних зобов`язань, а також ту обставину, що порушення строків розрахунків розпочалося задовго до виникнення обставин, на які посилаються боржники.
24. ТОВ "НОР-ЕСТ АГРО" також зазначило, що суд не здійснив належної оцінки майнового стану боржників, не перевірив наявність у них нерухомого майна, земельних ділянок, сільськогосподарської техніки, майбутнього врожаю та іншого майна, яке може бути використане для виконання рішення.
25. Крім цього, скаржник зазначив, що надання розстрочення порушує баланс інтересів сторін, оскільки безпідставно покладає негативні наслідки неналежного виконання договору на кредитора, який протягом тривалого часу позбавлений можливості отримати належні йому кошти.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої інстанції
26. За приписами статті 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
27. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати: 1) матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан; 2) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 3) стосовно фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 4) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо; 5) наявність інфляційних процесів у економіці держави; 6) інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення тощо.
28. Конституційний Суд України у рішенні від 26.06.2013 №5-рп/2013 зазначив, що розстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників. Також Конституційний Суд України зауважив, що за судовою практикою до обставин, що ускладнюють виконання судового рішення та які є підставою для розстрочки його виконання, належать хвороба боржника або членів його сім`ї, скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи-боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
29. Верховний Суд неодноразово (зокрема в постановах від 20.09.2018 у справі №905/2953/17, від 13.11.2024 у справі №926/4693/23) зауважував, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України", заява №6962/02). Водночас за практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року ("Корнілов та інші проти України", заява № 36575/02, ухвала від 07.10.2003). І навіть два роки та сім місяців не визнавались надмірними і не розглядалися як такі, що суперечать вимогам розумного строку, передбаченого статтею 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002 у справі "Крапивницький та інші проти України", заява N 60858/00).
30. Отже, питання про відстрочення, розстрочення виконання рішення господарські суди мають вирішувати із дотриманням балансу інтересів обох сторін, оцінюючи доводи й заперечення сторін та визначаючи розумний строк відстрочки.
31. Розгляд заяви про розстрочення виконання рішення передбачає оцінку впливу розстрочення виконання рішення на права та інтереси стягувача, а також перевірку обставин, які обґрунтовують потребу боржника у такому розстроченні, з урахуванням характеру зобов`язання та фактичних можливостей виконання.
32. Оцінка заяви про відстрочення має ґрунтуватися на встановленні обставин, які об`єктивно ускладнюють виконання рішення у відповідний період, та на перевірці пропорційності строку відстрочки з огляду на необхідність збереження сутності права стягувача на виконання рішення у розумний строк.
33. Верховний Суд зауважує, що тягар доведення відповідних обставин покладається на заявника; разом з тим заперечення проти розстрочки повинні містити конкретні дані й докази, які спростовують заявлену винятковість або підтверджують реальну можливість негайного виконання без ризику непропорційної шкоди для сторін.
34. У цій справі господарський суд першої інстанції установив, що ФГ "Агро-Борова" здійснює господарську діяльність у сфері сільського господарства на території Харківської області, яка перебувала в зоні активних бойових дій та окупації. У зв`язку з цим значна частина земельних ділянок була замінована, ведення господарської діяльності істотно ускладнилося, а господарство зазнало значних фінансових втрат. Суд також врахував наведені заявниками відомості про погіршення їхнього фінансового стану, скорочення можливостей здійснення сільськогосподарської діяльності, негативний вплив блокування експорту сільськогосподарської продукції та необхідність додаткового часу для відновлення платоспроможності.
35. Суд дійшов висновку, що запровадження воєнного стану та збройна агресія Російської Федерації є об`єктивними обставинами, які потребують часу для відновлення фінансової спроможності суб`єктів господарювання. За висновком суду, негайне виконання рішення могло б призвести до неплатоспроможності боржників, накопичення нових боргів та їх банкрутства, тоді як надання розстрочення створить умови для поступового виконання рішення та забезпечить реальне отримання стягувачем присуджених коштів.
36. Верховний Суд вважає обґрунтованим наведений висновок, оскільки як вбачається з матеріалів справи, заявниками надано докази того, що ФГ "Агро-Борова" здійснює господарську діяльність на території, яка тривалий час перебувала у зоні активних бойових дій та окупації, у зв`язку з чим значна частина земельних ділянок була замінована та тривалий час не може використовуватися за цільовим призначенням. Надані ФГ "Агро-Борова" документи свідчать про істотне скорочення площ земель, придатних для обробітку, погіршення фінансових показників господарства та збитковість його діяльності протягом останніх років. Наведені обставини у своїй сукупності свідчать не лише про загальний негативний вплив воєнного стану на діяльність суб`єкта господарювання, а й про його конкретні наслідки саме для цього фермерського господарства, засновником якого є ОСОБА_1 .
37. При цьому сама лише обставина того, що договір поставки та договір поруки були укладені після введення воєнного стану, не виключає можливості застосування розстрочення виконання рішення. Вирішальним у такому випадку є не момент виникнення відповідних ризиків, а встановлення судом того, чи існують на час вирішення питання про розстрочення обставини, які об`єктивно ускладнюють виконання судового рішення та чи є надання розстрочення необхідним для забезпечення реального виконання такого рішення.
38. Також колегія суддів відхиляє доводи скаржника про те, що заявниками не доведено наявності підстав для застосування розстрочення лише з огляду на ненадання вичерпних доказів їхнього майнового стану (наявності у них нерухомого майна, земельних ділянок, сільськогосподарської техніки, майбутнього врожаю та іншого майна, яке може бути використане для виконання рішення). Вирішуючи питання про розстрочення виконання рішення, суд має забезпечити баланс майнових інтересів обох сторін спору. Водночас ТОВ "НОР-ЕСТ АГРО", заперечуючи проти задоволення відповідних заяв, не навело будь-яких конкретних обставин та не подало доказів, які б свідчили, що виконання рішення за затвердженим судом графіком істотно порушить його майнові права чи поставить під загрозу здійснення його господарської діяльності.
39. Колегія суддів також бере до уваги характер присуджених до стягнення сум. Як убачається з рішення третейського суду, до складу присудженої заборгованості входить не лише основний борг, а й значний розмір штрафних санкцій, інфляційних втрат та процентів річних, визначених сторонами у договорі у підвищеному розмірі. За таких обставин розстрочення виконання рішення саме по собі не свідчить про непропорційне втручання у права кредитора та не порушує справедливого балансу між інтересами сторін.
40. Разом з тим негайне виконання рішення із застосуванням заходів примусового виконання (звернення стягнення на кошти та майно) може вплинути на виробничий цикл на орендованих ФГ "Агро-Борова" земельних ділянках сільськогосподарського призначення, що здатне створити ризик загрози неплатоспроможності цього фермерського господарства.
41. Оцінюючи доводи апеляційної скарги в сукупності з матеріалами справи, колегія суддів також враховує специфіку господарської діяльності боржника. Фермерське господарство здійснює сезонну сільськогосподарську діяльність, а тому отримання основного доходу безпосередньо залежить від завершення відповідного виробничого циклу, збору врожаю та його реалізації. За таких умов розстрочення виконання рішення на визначений судом строк узгоджується з характером господарської діяльності заявника та спрямоване не на уникнення виконання судового рішення, а на створення реальної можливості його виконання без припинення господарської діяльності.
42. Доводи скаржника не спростовують висновку суду першої інстанції про існування у цій справі сукупності об`єктивних обставин, які істотно ускладнюють одноразове виконання рішення та обґрунтовують необхідність його розстрочення.
43. За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для розстрочення виконання рішення третейського суду, оскільки встановлений судом порядок виконання забезпечує дотримання справедливого балансу між правом стягувача на своєчасне виконання судового рішення та правом боржників на застосування передбаченого процесуальним законом виняткового механізму, спрямованого на забезпечення реального виконання такого рішення.
Б. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
44. Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
45. Отже, з урахуванням викладеного, Верховний Суд дійшов висновку, що оскаржувана ухвала Північного апеляційного господарського суду постановлена відповідно до фактичних обставин, з дотриманням норм чинного законодавства і підстав для її зміни чи скасування не вбачається.
В. Розподіл судових витрат
46. Оскільки суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає і підстав для скасування оскаржуваного судового рішення не вбачається, судові витрати відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на заявника апеляційної скарги.
Керуючись статтями 269, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НОР-ЕСТ АГРО" залишити без задоволення.
2. Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 07.05.2026 у справі № 873/5/26 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий  В. Пєсков

Судді  С. Жуков

В. Картере