ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

18 серпня 2026 року | м. Дніпро | справа № 160/4016/26
Суддя І інстанції – Дєєв М.В.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),
суддів: Кальника В.В., Сафронової С.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційні скарги Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради та Дніпровської міської ради
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 травня 2026 року у справі за адміністративним позовом керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра Тактарова Романа Рафаїловича в інтересах держави до Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради, Дніпровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Комунальний заклад дошкільної освіти (ясла-садок) № 384 Дніпровської міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Керівник Центральної окружної прокуратури міста Дніпра Тактаров Роман Рафаїлович в інтересах держави звернувся з вищевказаним позовом до суду в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Дніпровської міської ради та Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради, яка виразилась у невжитті заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності територіальної громади міста Дніпра на земельну ділянку комунального закладу дошкільної освіти (ясла - садок) № 384 Дніпровської міської ради, розташовану за адресою: м. Дніпро, вул. Панікахи, 115;
- зобов`язати Дніпровську міську раду та Департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради вжити заходи щодо оформлення правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності територіальної громади міста Дніпра на земельну ділянку комунального закладу дошкільної освіти (ясла - садок) № 384 Дніпровської міської ради, розташовану за адресою: м. Дніпро, вул. Панікахи, 115.
В обґрунтування позову вказує на протиправну бездіяльність відповідачів щодо неоформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку комунального закладу дошкільної освіти (ясла - садок) № 384 Дніпровської міської ради, розташовану за адресою: м. Дніпро, вул. Панікахи, 115. Наголошує на тому, що відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку закладу створює передумови для зловживання щодо розпорядження зазначеним майном, формує ризики для нормального функціонування навчального закладу. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 травня 2026 року позовні вимоги було задоволено. 
Не погодившись з даним рішенням суду Департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради подав на нього апеляційну скаргу в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що судом першої інстанції неправильно застосовано ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», що призвело до помилкових висновків про наявність у прокурора підстав для представництва у цій справі. Судом першої інстанції помилково не застосовано приписи п. 7 ч. 4 ст. 169 КАС України, яка встановлює, що позовна заява повертається позивачеві, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Вказує, що оформлення правовстановлюючих документів та розпорядження земельними ділянками належить до повноважень Відповідача-2 та потребує належного документального оформлення, а твердження про порушення законодавства у даному випадку є надуманими та передчасними, оскільки Департаментом згідно законодавчо встановленого порядку (алгоритму) здійснюється поетапне виконання оформлення правовстановлюючої документації на нерухоме майно та земельну ділянку за адресою: м. Дніпро, вул. Панікахи, 115, а тому на сьогодні ані зловживань з боку Департаменту, ані порушень інтересів держави у сфері освіти та у сфері майнових правовідносин – немає. На теперішній час не встановлено фактів звернення КЗДО №384 ДМР до відповідачів із клопотаннями про виділення фінансування для оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки, будівлі та споруди. Не встановлено також, обставин звернення третьої особи до прокурора чи інших державних органів із заявою про наявну бездіяльність з боку відповідачів.
Дніпровська міська рада також подала апеляційну скаргу в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове про відмову у задоволенні позовних вимог. Апеляційна скарга мотивована тим, що Прокурором не надано доказів наявності волевиявлення особи в інтересах якої пред`явлено позов, доказів звернення такої особи до органів прокуратури із відповідною заявою з метою захисту прав та інтересів в цій частині. Також суд першої інстанції не перевірив довід прокурора про відсутність органу, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах. Вказує, що міська рада не є виконавчим органом, а є представницьким органом, який вирішує питання, що вносять на її розгляд виконавчі органи місцевого самоврядування, посилання прокурора на бездіяльність відповідачів щодо невжиття заходів, направлених на оформлення правовстановлюючих документів на будівлі і споруди є безпідставними. Зазначає, що тільки у разі включення Відповідачем-2 до бюджетних запитів коштів для оформлення правовстановлюючих документів, зокрема на будівлі і споруди та земельну ділянку, де розташований заклад освіти, це питання може бути винесено на розгляд Відповідача-1 в установленому законом порядку. Матеріали справи не містять доказів того, що станом на час подання позову мають місце порушення права будь-яких осіб на належні та безпечні умови освіти та такі порушення є наслідком дій або бездіяльності відповідачів в частині своєчасності оформлення правовстановлюючих документів на будівлі та споруди.
У письмовому відзиві на апеляційну скаргу Центральна окружна прокуратура міста Дніпра просить відмовити у її задоволенні та залити без змін рішення суду першої інстанції.
Колегія суддів апеляційного адміністративного суду, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених позовних вимог, вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав. 
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на території Дніпровської територіальної громади, за адресою: вул. Панікахи, 115, м. Дніпро, функціонує комунальний заклад дошкільної освіти (ясла - садок) № 384 Дніпровської міської ради.
Відповідно до Статуту комунального закладу дошкільної освіти (ясла - садок) № 384 Дніпровської міської ради, затвердженого Наказом департаменту гуманітарної політики № 77 від 12.04.2021 року, навчальний заклад знаходиться у комунальній власності територіальної громади міста.
Власником є територіальна громада міста в особі Дніпровської міської ради. Органом, уповноваженим здійснювати управління закладом є Департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради. Уповноважений орган здійснює фінансування закладу освіту, його матеріально-технічне забезпечення, господарське обслуговування, керує навчально-методичною та кадровою роботою
Відповідно до п.п. 1.3 Статуту Засновником (Власником) Закладу є територіальна громада міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради (далі –Засновник). Заклад підзвітний та підконтрольний Засновнику. Органом управління є департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради (далі – Орган управління).
Також, відповідно до п.п. 1.4. Засновник або Орган управління здійснює фінансування Закладу, його матеріально-технічне забезпечення, надає необхідні будівлі з обладнанням і матеріалами, організовує будівництво і ремонт приміщень, їх господарське обслуговування, харчування та медичне обслуговування дітей.
Крім того, в п. 8.1 зазначено, що нерухоме майно, що використовує Заклад перебуває в комунальній власності територіальної громади міста Дніпра, в особі Дніпровської міської ради, в оперативному управлінні та на балансі Органу управління.
Рішенням Дніпропетровської міської ради № 24/15 від 20.10.2016 «Про передачу об`єктів нерухомого майна, основних засобів, нематеріальних активів та запасів навчальних закладів міста з балансу відділів освіти районних у місті рад на баланс департаменту гуманітарної політики Дніпропетровської міської ради» передано навчальні заклади міста у тому числі - комунальний заклад дошкільної освіти (ясла - садок) № 384 Дніпровської міської ради по вул. Панікахи, 115 (пункт 185 додатку № 1 до рішення).
Таким чином, балансоутримувачем та органом управління об`єктів нерухомого майна, основних засобів, нематеріальних активів та запасів комунального закладу дошкільної освіти (ясла - садок) № 384 Дніпровської міської ради, у т.ч. земельної ділянки по вул. Панікахи, 115 є Департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради.
Нерухоме майно, що використовує Заклад, перебуває в комунальній власності територіальної громади міста Дніпра, в особі Дніпровської міської ради, в оперативному управлінні та на балансі Органу управління. Відповідно до чинного законодавства Заклад користується землею, іншими природними ресурсами і несе відповідальність за дотримання вимог та норм з їх охорони (відповідно до п.п. 8.1, 8.3 Статуту).
Так, відповідно до інформацій із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо земельної ділянки за адресою: м. Дніпро, вул. Панікахи, 115 відсутні відомості про державну реєстрацію права власності.
Крім цього, за результатами моніторингу відомостей Національної кадастрової системи Державного земельного кадастру встановлено відсутність будь-якої інформації щодо земельних ділянок під об`єктами нерухомості: м. Дніпро, Панікахи, 115, що свідчить про те, що питання щодо виготовлення правовстановлюючих документів на вказані земельні ділянки залишається протягом тривалого часу не вирішеним.
Відповідно до відповіді КП «ДМБТІ» ДМР встановлено, що станом на 31.12.2021, згідно матеріалів інвентаризаційної справи за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Панікахи, 115, державна реєстрація права власності на нерухоме майно – будівлі та споруди комунального закладу дошкільної освіти (ясласадок) № 384 Дніпровської міської ради не проводилась (лист № 12948 від 27.11.2025).
Рішенням Дніпропетровської міської ради № 24/15 від 20.10.2016 «Про передачу об`єктів нерухомого майна, основних засобів, нематеріальних активів та запасів навчальних закладів міста з балансу відділів освіти районних у місті рад на баланс департаменту гуманітарної політики Дніпропетровської міської ради» передано навчальні заклади міста у тому числі - комунальний заклад дошкільної освіти (ясла - садок) № 384 Дніпровської міської ради по вул. Панікахи, 115 (пункт 185 додатку № 1 до рішення).
Відповідно до інформації Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради № 10/1-254 від 17.12.2025 встановлено, що правовстановлюючі документи на будівлі і споруди вказаного закладу освіти відсутні. 
Окрім того, згідно Національної кадастрової системи, земельна ділянка під навчальним закладом не має кадастрового номеру, відповідно, не оформлено право постійного землекористування.
Прокурором зазначено, що на земельну ділянку, яку використовує КЗДО № 384 ДМР за адресою: вул. Панікахи, 115, м. Дніпро, відсутні правовстановлюючі документи, що створює передумови для зловживань щодо розпорядження зазначеним нерухомим майном і ризики для нормального функціонування комунального закладу, що може призвести до негативних наслідків, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду.
Одним з ключових питань у цій справі є питання щодо наявності у прокурора права звернутися до суду з цим позовом в інтересах держави.
У справі, що розглядається, прокурор в адміністративному позові зазначив, що захисту полягають інтереси держави у сфері охорони права на освіту дітей шляхом зобов`язання оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, на якій знаходиться навчальний заклад. Крім того, захисту підлягають інтереси держави у сфері охорони права на освіту дітей шляхом створення належних та безпечних умов для здобуття освіти, які порушено протиправною бездіяльністю відповідачів.
Враховуючи характер спірних правовідносин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанцій, що прокурором дотримано встановлений статтею 53 КАС України та статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» порядку звернення до суду з позовом для захисту інтересів держави та про наявність підстав для такого захисту.
Стосовно права на звернення до суду з позовом до органу місцевого самоврядування, колегія суддів звертає увагу, що особливістю органів місцевого самоврядування як суб`єктів владних повноважень є те, що кожен із таких суб`єктів, з урахуванням положень Конституції України, є самостійним, автономним і не перебуває у підпорядкуванні жодного органу.
Також статтею 20 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що державний контроль за діяльністю органів і посадових осіб місцевого самоврядування може здійснюватися лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, і не повинен призводити до втручання органів державної влади чи їх посадових осіб у здійснення органами місцевого самоврядування наданих їм власних повноважень.
Відповідно до частини другої статті 71 цього ж Закону органи виконавчої влади, їх посадові особи не мають права втручатися в законну діяльність органів та посадових осіб місцевого самоврядування, а також вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до повноважень органів та посадових осіб місцевого самоврядування, крім випадків виконання делегованих їм радами повноважень, та в інших випадках, передбачених законом.
Отже, позови прокурора до органу місцевого самоврядування, за загальним правилом, подаються з такої підстави, як відсутність суб`єкта, до компетенції якого віднесені повноваження щодо здійснення контролю за правомірністю дій та рішень органів місцевого самоврядування. У такій категорії справ прокурор повинен лише довести, що оскаржуваним рішенням, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень завдано шкоду інтересам держави.
При цьому інтереси держави, у тому числі, охоплюють інтереси мешканців територіальної громади, оскільки відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Аналогічний висновок викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 15.10.2019 у справі № 810/3894/17, від 28.01.2021 у справі № 380/3398/20, від 20.07.2021 у справі № 480/3093/20, від 05.10.2021 у справі № 380/2266/21, від 18.12.2021 у справі № 804/3740/18, від 02.12.2021 у справі № 320/10736/20, від 23.12.2021 у справі № 0440/6596/18, від 05.05.2022 у справі № 320/6514/18 та від 14.02.2023 у справі № 580/1374/22.
Крім того, колегія суддів враховує, що у постанові від 29.11.2022 у справі №240/401/19 Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду сформулював висновки про те, що положення статті 53 КАС України у системному зв`язку з положеннями статті 23 Закону України «Про прокуратуру» щодо права прокурора на звернення до адміністративного суду з метою захисту інтересів держави в особі територіальної громади необхідно розуміти так:
- прокурор, звертаючись до суду з метою захисту інтересів держави, що охоплюють собою й інтереси певної територіальної громади, фактично діє в інтересах держави; оскільки відсутні чіткі критерії визначення поняття інтереси держави, яке є оціночним, суди під час розгляду кожної конкретної справи повинні встановлювати наявність/відсутність інтересів держави та необхідність їх захисту у судовому порядку;
- прокурор має право самостійно звертатися до адміністративного суду із позовом у разі відсутності органу, який має повноваження на звернення до суду з таким самим позовом; передбачене законами загальне повноваження державного органу на звернення до суду або можливість бути позивачем чи відповідачем у справі, не свідчить про право такого органу на звернення з адміністративним позовом в конкретних правовідносинах, оскільки Законом має бути прямо визначено, у яких випадках та який орган може/повинен звернутися до суду;
- у разі, якщо адміністративні суди доходять висновку про відсутність у прокурора права на звернення з позовом до суду в інтересах держави з підстави наявності органу, що має повноваження на звернення з таким позовом до суду, суди повинні чітко вказати, до компетенції якого саме органу належить повноваження на звернення до суду та яким Законом це право передбачено.
За наведених вище обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості звернення прокурора з цим позовом до суду, вказаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 20 вересня 2023 року справа № 160/5890/19.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що Дніпровською міською радою, Департаментом гуманітарної політики Дніпровської міської ради упродовж тривалого часу не здійснено належних та достатніх дій і заходів з оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку навчального закладу, чим допущено протиправну бездіяльність.
Відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку навчального закладу створює передумови зловживань щодо розпорядження нею, ризики нормального функціонування закладу та навчального процесу, що можуть призвести до негативних наслідків та порушення прав дітей.
Крім того, наявність правовстановлюючих документів на земельну ділянку навчального закладу дозволить покращити роботу закладу, привести її у відповідність до вимог чинного законодавства та унеможливити зловживання щодо розпорядження майном закладу.
Вказана земельна ділянка належить Дніпровській міській територіальній громаді в особі Дніпровської міської ради, тому її використання може здійснюватися у суворій відповідності з вимогами чинного земельного законодавства.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного. 
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 4 Закону України «Про освіту» право на безоплатну освіту забезпечується: для здобувачів дошкільної та повної загальної середньої освіти – за рахунок розвитку мережі закладів всіх форм власності та їх фінансового забезпечення у порядку, встановленому законодавством, і в обсязі, достатньому для забезпечення права на освіту.
Згідно із частиною першою 44 Закону України «Про загальну середню освіту» матеріально-технічна база закладів загальної середньої освіти включає будівлі, споруди, землю, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло та інші цінності. Майно закладів загальної середньої освіти належить їм на правах, визначених законодавством України.
Відповідно до статті 80 Закону України «Про освіту» до майна закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належать: нерухоме та рухоме майно, включаючи будівлі, споруди, земельні ділянки, комунікації, обладнання, транспортні засоби, службове житло тощо. Майно закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належить їм на правах, визначених законодавством. 
Порядок, умови та форми набуття закладами освіти прав на землю визначаються Земельним кодексом України.
Пунктом «ґ» частини другої статті 92 ЗК України передбачено, що права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають заклади освіти незалежно від форм власності.
Відповідно до ч. 2 ст. 123 Земельного кодексу України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. 
Так, статтею 125 ЗК України визначено, що право власності чи право постійного користування на земельну ділянку виникає після отримання власником або користувачем земельної ділянки документа, що посвідчує таке право, та його державної реєстрації.
Відповідно до частини першої статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Частиною другою статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.
Згідно із частиною першою статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення. 
Згідно з ч. 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.
Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в України» визначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин. 
Відповідно до частини першої статті 32 цього Закону до власних повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема: управління закладами освіти, забезпечення здобуття повної загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти у державних і комунальних закладах освіти, створення необхідних умов для виховання дітей та молоді, розвитку їхніх здібностей, трудового навчання, професійної орієнтації, продуктивної праці учнів, сприяння діяльності дошкільних та позашкільних закладів освіти, дитячих, молодіжних та науково- просвітницьких громадських об`єднань, молодіжних центрів. 
Згідно зі ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в т.ч. банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.
Підставою для набуття права комунальної власності є передача майна комунальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.
Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування, та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в т.ч. виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.
Майнові операції, які здійснюються органами місцевого самоврядування з об`єктами права комунальної власності, не повинні ослаблювати економічних основ місцевого самоврядування, зменшувати обсяг та погіршувати умови надання послуг населенню.
Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом. 
Відповідно до Статуту комунального закладу дошкільної освіти (ясла - садок) № 384 Дніпровської міської ради, затвердженого Наказом департаменту гуманітарної політики № 77 від 12.04.2021 року, навчальний заклад знаходиться у комунальній власності територіальної громади міста.
Власником є територіальна громада міста в особі Дніпровської міської ради. Органом, уповноваженим здійснювати управління закладом є Департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради. Уповноважений орган здійснює фінансування закладу освіту, його матеріально-технічне забезпечення, господарське обслуговування, керує навчально-методичною та кадровою роботою
Відповідно до п.п. 1.3 Статуту Засновником (Власником) Закладу є територіальна громада міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради (далі –Засновник). Заклад підзвітний та підконтрольний Засновнику. Органом управління є департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради (далі – Орган управління).
Також, відповідно до п.п. 1.4. Засновник або Орган управління здійснює фінансування Закладу, його матеріально-технічне забезпечення, надає необхідні будівлі з обладнанням і матеріалами, організовує будівництво і ремонт приміщень, їх господарське обслуговування, харчування та медичне обслуговування дітей.
Відповідно до п.п. 1.5. Заклад є юридичною особою, має печатку, штамп, бланки з власними реквізитами, ідентифікаційний код 34059612, з централізованою системою бухгалтерського обліку.
Крім того, в п. 8.1 зазначено, що нерухоме майно, що використовує Заклад перебуває в комунальній власності територіальної громади міста Дніпра, в особі Дніпровської міської ради, в оперативному управлінні та на балансі Органу управління.
Згідно з пунктом 1.1 Положення ( далі - Положення) про департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради №85/7 від 26.05.2021 – департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради є виконавчим органом Дніпровської міської ради, підконтрольний та підзвітний ДМР, (далі – Положення) підпорядкований її виконавчому комітету, Дніпровському міському голові та заступнику міського голови з питань діяльності виконавчих органів відповідно до розподілу повноважень.
Пунктами 1.3-1.4 Положення передбачено, що департамент є юридичною особою публічного права, зареєстрованою у встановленому порядку, має самостійний баланс, розрахунковий рахунок, круглу печатку із зображенням Державного Герба України, печатки, штампи та відповідні бланки із своїм найменуванням, рахунки спеціальних коштів та інші рахунки, передбачені чинним законодавством, може бути позивачем та відповідачем в судах. 
Структурні підрозділи департаменту не мають статусу юридичної особи, діють у складі департаменту керуючись цим положенням.
Відповідно до пунктів: 2.2.2, 4.1.1, 4.1.3 та 4.1.2. Положення до основних завдань та функцій департаменту входить: створення умов для доступності здобуття освіти та якості освіти у закладах та установах, що належать до сфери управління
Департаментом; здійснення оперативного та стратегічного управління закладами освіти структурними підрозділами; здійснення їх інспектування та підготовки пропозицій до проекту міського бюджету щодо фінансування програм їх розвитку, а також здійснення у межах чинного законодавства України управління підпорядкованими підприємствами, установами, організація їх матеріально – технічного та фінансового забезпечення.
Згідно з Розпорядженням Кабінету міністрів України № 802-р від 17.10.2012 «Про здійснення протягом 2012-2013 рр. заходів, пов`язаних з проведенням землевпорядних робіт, оформленням правовстановлюючих документів на земельні ділянки, на яких розміщені дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади» на органи виконавчої влади покладено обов`язок здійснення протягом вказаного часу заходів, пов`язаних з проведенням землевпорядних робіт.
Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм законодавства, та обставин справи колегія суддів доходить висновку, що в силу пункту «ґ» частини другої статті 92 Земельного кодексу України набуття права постійного користування у закладів освіти та оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку під будівлями та спорудами закладів освіти не можливо без звернення з клопотанням зацікавленої особи про надання дозволу на розробку проекту землеустрою. 
Тобто у спірному питанні земельні ділянки розташованими під комунальним закладом дошкільної освіти (ясла - садок) № 384 Дніпровської міської ради неможливо без звернення саме цього навчального закладу.
Отже, комунальний заклад дошкільної освіти (ясла - садок) № 384 Дніпровської міської ради є окремим та самостійним суб`єктом суспільних правовідносин із статусом юридичної особи. Та в разі зацікавленості в одержанні земельної ділянки із земель комунальної власності має право самостійно звернутись із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою і після одержання такого дозволу, звернутись з відповідним клопотанням про надання асигнувань на оплату робіт з виготовлення проекту землеустрою. Разом із цим, в силу законодавства, вказаний заклад не обтяжений обов`язком щодо здійснення таких дій. При цьому матеріали справи не містять доказів такого звернення, позовна заява також не містить таких обґрунтувань.
В свою чергу, Департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради за обсягом визначених Положенням №85/7 повноважень не передбачено внесення на розгляд міської ради безпосередніх питань, які стосуються надання дозволу на розроблення технічної документації на будівлі, споруди навчальних закладів для проведення технічної інвентаризації та надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок.
Враховуючи відсутність звернень закладу освіти до Департаменту щодо здійснення фінансування заходів з оформлення права власності на будівлі та земельну ділянку, і здійснення заходів, спрямованих на оформлення правовстановлюючих документів та проведення державної реєстрації речових прав на будівлю і земельну ділянку закладу освіти, відсутні правові підстави для визнання протиправною бездіяльність Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради в цьому спорі.
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2025 року у справі №160/5890/19. 
Разом з тим, враховуючи зміст Положення ( далі - Положення) про департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради та положення ч. 1 ст. 32 Закону України «Про місцеве самоврядування в України яке регулює повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських ра, колегією суддів не встановлено протиправної бездіяльності з боку Департаменту у нездійсненні дій в межах компетенції, направлених на оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку комунального закладу дошкільної освіти (ясла - садок) № 384 Дніпровської міської ради, та відповідно, для зобов`язання Департаменту вжити в межах компетенції заходів, спрямованих на оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку закладу освіти, що розташовані у м. Дніпро, по вул. вул. Панікахи, 115.
Позивачем не обґрунтовано, які дії в межах компетенції в цьому випадку не здійснено Департаментом задля оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, а також не конкретизовано, які дії суд має зобов`язати Департамент вчинити.
Крім того колегія суддів зауважує, що Дніпровська міська рада не є виконавчим органом, а є представницьким органом, який вирішує питання, що вносять на її розгляд виконавчі органи місцевого самоврядування, отже доводи позивача про бездіяльність Дніпровської міської ради щодо невжиття заходів, направлених на оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку на якій розташований навчальний заклад є безпідставними.
Вказані обставини справи спростовують висновок суду першої інстанції щодо бездіяльності відповідачів, з приводу невжитті заходів щодо оформлення правовстановлюючих документів та державної реєстрації права власності територіальної громади міста Дніпра на земельну ділянку комунального закладу дошкільної освіти (ясла - садок) № 384 Дніпровської міської ради, розташовану за адресою: м. Дніпро, вул. Панікахи, 115.
З огляду на встановлені обставини справи колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог. 
Керуючись п. 2 ч.1 ст. 315, ст.ст. 317, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради та Дніпровської міської ради – задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 травня 2026 року – скасувати та прийняти нову постанову.
У задоволенні позовних вимог керівника Центральної окружної прокуратури міста Дніпра Тактарова Романа Рафаїловича в інтересах держави – відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі.
В повному обсязі постанова складена 18 серпня 2026 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов 

суддя В.В. Кальник 

суддя С.В. Сафронова