Справа № 545/903/26 
Провадження № 2/545/1336/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2026 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Стрюк Л.І.,
з участю секретаря Гаврися В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтаві у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини з інвалідністю ,
в с т а н о в и в:
У березні 2026 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої доньки-інваліда ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , – у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, щомісячно, і на весь період інвалідності ОСОБА_3 . Також зазначила що 23.10.2025 до суду була подана позовна заява до суду про стягнення аліментів, але ухвалою суду від 03.03.2026 позовну заяву залишено без розгляду, відтак, просить стягнути аліменти з моменту досягнення дитиною повноліття.
Вказувала, що донька сторін – ОСОБА_3 є інвалідом з дитинства та згідно з витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи їй встановлено першу групу інвалідності підгрупи «А» та остання потребує постійного стороннього догляду.
Зазначала, що до досягнення повноліття відповідач сплачував аліменти на її утримання, а після досягнення донькою повноліття відповідач будь-якої допомоги не надає.
Посилаючись на вище наведене просила позовні вимоги задовольнити та стягнути з позивача на користь відповідача відповідні аліменти у вищезазначеному розмірі.
У відзиві на позовну заяву відповідач не заперечує свого обов`язку щодо утримання дитини, яка має інвалідність, після досягнення нею повноліття, однак зазначає, що у зв`язку з наявністю рішення суду про стягнення аліментів у розмірі 1/6 частина його доходу на утримання іншої дитини, виконавчого провадження щодо стягнення з нього 151808,89 грн, проходження військової служби та пов`язані з цим витрати, реабілітацією після поранення на фронті, утримання матері-пенсіонера ОСОБА_4 та нестабільний характер доходу, просив стягувати з нього аліменти у твердій грошовій формі у розмірі 7 000 грн.
У судове засідання сторони та їхні представники не з`явилися, попередньо надавши заяви про розгляд справи без їхньої участі, раніше зазначені свої позиції підтримують.
З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_2 є рідним батьком повнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .
Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 07.09.2010 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання неповнолітньої доньки – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця починаючи з 07.09.2010.
Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 17.10.2010 шлюб між сторонами розірвано. Прізвище після розірвання шлюбу залишено – чоловіку ОСОБА_6 , дружині – ОСОБА_7 .

Рішенням цього ж суду від 01.07.2016 зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 з 1/4 частини від усіх видів заробітків, але не менше 30% прожиткового мінімуму, – на аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітків, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня набрання чинності рішенням суду.
ОСОБА_3 є інвалідом з дитинства та згідно з витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи їй встановлено першу групу інвалідності підгрупи «А» та остання потребує постійного стороннього догляду.
Згідно з витягу інформаційної системи Резерв+ від 02.03.2026 ОСОБА_2 є солдатом на посаді заступника командира бойової машини – навідника-оператора.
Згідно з рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 11.05.2016 у справі №545/942/16-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини – ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 09.02.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.
Згідно з витягом із автоматизованої системи виконавчого провадження щодо відповідача відкрито виконавче провадження №76240925 та №76241076 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 151808,89 грн.
Мати відповідача ОСОБА_4 є пенсіонером за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_2 .

Згідно з статтею 198СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
Тобто вказана стаття передбачає, що батьки продовжують бути зобов`язаними утримувати своїх дітей після досягнення ними повноліття за наявності сукупності таких обставин: дочка або син є непрацездатними; непрацездатні повнолітні діти потребують матеріальної допомоги; наявність у батьків можливості надати таку допомогу.
Згідно з ст.200СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.
Відповідно до ст.201 СК України щодо застосування норм цього Кодексу до відносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.
Статтею 182СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з ст.88СК України якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Вказана норма встановлює підстави, за яких виникає зазначене вище право: - один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю; - дитина не може обходитися без постійного стороннього догляду; - цей з подружжя опікується нею; - другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.
Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає.
Відповідно до частини восьмої та дев`ятої статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Для виникнення обов`язку матері, батька утримувати повнолітніх дочку, сина необхідна сукупність таких умов: повнолітні дочка, син є непрацездатними, тобто особами з інвалідністю І, ІІ чи ІІІ групи; потребують матеріальної допомоги: під якою розуміється неможливість самостійно забезпечити своє існування та недостатність державної допомоги, пенсії та допомоги у зв`язку з інвалідністю; матір, батько здатні утримувати повнолітніх дочку, сина, тобто їхній заробіток (доходи) дозволяють їм здійснювати таке утримання.
Інвалідом визнається особа зі стійким розладом функцій організму, зумовленим захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами розумового чи фізичного розвитку, що призводить до обмеження нормальної життєдіяльності, викликає в особи потребу в соціальній допомозі і посиленому соціальному захисті, а також виконання з боку держави відповідних заходів для забезпечення її законодавчо визначених прав (ст. 1 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні»). Подібне визначення інваліда міститься і у Законі України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні». При цьому не має значення, яку групу інвалідності має дитина. Батьки, за загальним правилом, мають добровільно утримувати свою непрацездатну дитину. В разі відмови батьків від надання утримання аліменти можуть бути стягнені з них рішенням суду за позовом як самої дитини, так і того з батьків, з яким проживає дитина.
Згідно з статтею 191СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до ч. 1 ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом беззаперечно встановлено, що повнолітня донька сторін є особою з інвалідністю першої групи з дитинства. Проживає з матір`ю, за станом свого здоров`я потребує постійного стороннього догляду. 
Так, вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд враховує також і життєві умови і обставини відповідача, наявність на його утриманні неповнолітньої дитини на яку від сплачує аліменти, матері пенсіонера та грошових зобов`язань приходить до висновку про доцільність стягнення з нього аліментів у розмірі 1/6 частина усіх видів заробітку та доходу.
Суд відхиляє доводи відповідача з приводу стягнення аліментів у твердій грошовій формі, адже право вибору способу та виду стягнення аліментів в силу ч.3 ст. 181 СК України належить стягувачу, а не боржнику.

Також, щодо початку стягнення аліментів суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.
Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 03.03.2026 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини з інвалідністю залишено без розгляду.

Разом з тим, вимогу позивача щодо початку стягнення аліментів з моменту досягнення дитиною повноліття суд вважає необгрунтованою, адже як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 досягла повноліття – ІНФОРМАЦІЯ_3 , а з позовом позивач вперше звернулася до суду 23.10.2025, відтак, початок стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини з інвалідністю слід визначити 23.10.2025.

На підставі пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України, судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
З відповідача слід також стягнути судові витрати відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
Відповідно до ч. 6 ст.141ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Позивача звільнено від сплати судового збору на підставі п. 3ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача в користь держави.
На підставі викладеного та керуючись ст ст. 1-13, 17, 18, 76-82, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 272, 273, 280-289, 354, 430ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини інвалідністю - задовольнити
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 ) аліменти на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 ,. АДРЕСА_2 ) на утримання повнолітньої доньки з інвалідністю І групи ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частин із усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, щомісячно, починаючи з 23.10.2025 і на весь період інвалідності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1331,20 грн.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з моменту проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.
Суддя:       Л. І. Стрюк