Справа № 737/221/26
Провадження № 2/737/247/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 вересня 2026 року  с-ще Куликівка
Куликівський районний суд Чернігівської області 
суддя секретар | Лібстер А. С. Скляр А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу | № 737/221/26
за позовом | Комунального закладу «Березнянський навчально-реабілітаційний центр» Чернігівської обласної ради   в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1
до відповідачів     третя особа | ОСОБА_2  ОСОБА_3    Орган опіки і піклування в особі Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Куликівської селищної ради
про | позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів
учасники справи та представники: представник позивача  відповідачі представник третьої особи прокурор | Заіко М.О. не з`явились Вересоцька А.А. (в режимі відеоконференції) ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

Директор комунального закладу «Березнянський навчально-реабілітаційний центр» Чернігівської обласної ради в інтересах дитини ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, у якому просить позбавити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьківських прав відносно їх сина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути аліменти на утримання дитини у встановленому законом порядку у розмірі 1/4 від доходу (заробітку) з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . 
Позовна заява надійшла до суду 15.04.2026. Ухвалою судді від 28.04.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі з призначенням підготовчого судового засідання на 11.05.2026, яке відкладалось на 08.06.2026 через уточнення позовних вимог позивача. Ухвалою від 08.06.2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 29.06.2026, яке відкладалось на 16.07.2026, 12.08.2026, 31.08.2026 та 16.09.2026 через неявку відповідачів та залучення прокурора до участі у справі.
Ухвалою суду від 12.08.2026 залучено до участі у справі прокурора Козелецької окружної прокуратури Чернігівської області.
Суд, відповідно до положень ч.1 ст. 244 ЦПК України, 16.09.2026 оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення, відклав ухвалення та проголошення судового рішення, оголосив дату та час його проголошення 16.09.2026 о 15:00 год. 
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.
Відповідачі у судові засідання не з`явились. Про час і місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Відповідач ОСОБА_3 у підготовчі та судові засідання не з`явився. Відповідачка ОСОБА_2 один раз з`явилась у підготовче судове засідання 08.06.2026, повідомила суд, що не визнає позовні вимоги, після чого до суду не з`являлась, надала до суду заяву, в якій просить винести рішення на розсуд суду (а.с.82). 
Прокурор у судовому засіданні вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 та ОСОБА_3  батьківських прав та стягнути аліменти у визначеному судом розмірі, враховуючи що ставлення батьків до їх сина не змінилось.
Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого Куликівської селищної ради позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.Додатково повідомила, що ними неодноразово проводились бесідиз відповідачами щодо належного виховання дитини та виконання ними батьківських обов`язків. Після рішення суду в 2016 році про відібрання них дітей в поведінці батьків нічого не змінилось. 
Судом вислухана думка неповнолітнього ОСОБА_1 , який повідомив, що він любить батьків. Мати інколи приїжджає до нього, не так часто, як би він хотів. Він хоче жити із мамою і дуже її любить. Батька він не бачив і не знає де він є. Мама привозить йому інколи подарунки.Він приблизно місяць тому їздив до будинку,де він зареєстрований із батькамив АДРЕСА_1 , але там дуже страшно, як в сараї. Жити там неможливо. В будь-якому випадку він не змінить відношення до матері і до батька, вони є його рідними. 
Заслухавши пояснення представника позивача, третьої особи, вислухавши думку неповнолітнього ОСОБА_1 та доводи прокурора,дослідивши письмові докази, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для задоволення позову. 
Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 є матір`ю, а відповідач ОСОБА_3 є батьком неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 10.11.2009 виконавчим комітетом Горбівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області (а.с. 3).
Відповідно до витягу з реєстру територіальної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований з 28.11.2009 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7).
Заочним рішенням Куликівського районного суду Чернігівської області від 05 грудня 2016 у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відібрані малолітні діти - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без позбавлення батьківських прав, а також стягнено аліменти на утримання дітей у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, починаючи з 21.11.2016 і до досягнення старшою дитиною повноліття (а.с.10-12).
З лютого 2017 року всі троє дітей відповідачів- ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 були влаштовані в Центр соціально-психологічної реабілітації дітей (с. Хмільниця Чернігівського району), після чого діти направлені до комунального закладу «Березнянський навчально-реабілітаційний центр».
Відповідно до довідки від 10.04.2026, наданої Комунальним закладом «Березнянський навчально-реабілітаційний центр» Чернігівської обласної ради, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 23.11.2017 по теперішній час знаходиться на повному державному утриманні (а.с.4).
Станом на час розгляду справи ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 набули повноліття та не знаходяться вКЗ «Березнянський навчально-реабілітаційний центр» Чернігівської обласної ради.
Відповідно до акту та висновку оцінки потреб сім`ї від 10.02.2026, відповідачі не працюють, батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Батьки давно проживають окремо. Будинок за адресою: АДРЕСА_1 без газо-водо-електропостачання. Дитина відібрана. Батько самоусунувся від виховання дитини, не спілкується з сином, не допомагає матеріально. Мати інколи відвідує сина (а.с.20-21).
Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї від 10.02.2026,за адресою АДРЕСА_2 проживають ОСОБА_9 та відповідачка ОСОБА_2 . ОСОБА_2 проживає із ОСОБА_9 близько 7-ми років, вона ніде не працює. Співмешканець ОСОБА_10 - ОСОБА_9 проти проживання неповнолітнього ОСОБА_11 в його будинку заперечує. Система опалення розморожена, будинок не опалюється. У будинку пошкоджена водяна труба, вода відсутня, проте наявне електроенергія. Для проживання дитини відсутні умови. Інше житло, де може проживати ОСОБА_2 та неповнолітній ОСОБА_11 , відсутнє (а.с.13).
Відповідно до характеристики від 09.06.2026 наданої старостою Горбівськогостаростинського округу ОСОБА_2 проживає із співмешканцем ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_13 із «Березнянського навчально-реабілітаційного центру» вона не збирається, мотивуючи тим, що вона живе у будинку співмешканця, а її будинок знаходиться у непридатному стані. Дитину відвідує рідко. З сином спілкується по телефону, материнської турботи та піклування не проявляє. Ніде не працює. Іноді працює у людей по найму (а.с.108).
Відповідно до характеристики від 09.06.2026 наданої старостою Горбівського старостинського округу ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Веде асоціальний спосіб життя. За ним спостерігались порушення громадського порядку. Став зловживати спиртними напоями. Допомагає людям садити городи та виконувати інші роботи. Працює старанно. Про дітей ніколи не згадує. Будинок в запущеному стані(а.с.109).
Згідно з висновком, який затверджений рішенням виконавчого комітету Куликівської селищної ради № 150 від 22.06.2026 щодо доцільності позбавлення батьківських ОСОБА_14 та ОСОБА_3 , орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення відповідачів батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 90-93).
При цьому, підстави не прийняти до уваги вказаний висновок та не погодитись з наданим висновком органу опіки та піклування у суду відсутні.Сам по собі висновок має лише рекомендаційний характер та такий висновок має бути оцінений у сукупності з іншими доказами і не є правовою підставою для застосування або не застосування крайнього заходу - позбавлення батьківських прав. 
Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Згідно з ч.1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно з положеннями ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 164 СК України мати та батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.
Тлумачення наведеної статті дозволяє дійти висновку, що ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідно до ч.1 ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Згідно з пунктом 16 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Суд враховує, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом втручання у сімейне життя. У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року та «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року наголошено, що розірвання сімейних зв`язків може бути виправдане лише за виняткових обставин. При визначенні найкращих інтересів дитини необхідно зважати як на збереження зв`язків із сім`єю, так і на потребу розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі.
У судовому засіданні встановлено, що відповідачі проживають окремо. Відповідачка ОСОБА_2 проживає зі співмешканцем ОСОБА_9 майже 7 років, хочавідомості про розірвання шлюбу між відповідачами відсутні, тобто ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому шлюбі. Місцезнаходження відповідача ОСОБА_3 взагалі невідоме. Житло,де зареєстровані відповідачіта неповнолітній ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1 , непридатне для життя. Неповнолітній ОСОБА_5 з 23.11.2017 по теперішній час знаходиться на повному державному утриманні та проживає в Комунальномузакладі «Березнянський навчально-реабілітаційний центр» Чернігівської обласної ради.
Відповідачі тривалий час, майже 10 років,вихованням своєї дитини не займаються, фактично не піклуються про його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, матеріальне забезпечення, фактично самоусунулись від виконання своїх батьківських обов`язків.Відомості про поодинокі зустрічі матері з сином ОСОБА_11 , пов`язані із привітанням останнього із днем народження та деякими святами. Відомості про участь батька у вихованні сина взагалі відсутні. Доказів, які б спростовували дані обставини, відповідачі суду не надали.
Надані суду докази узгоджуються між собою та з достатньою повнотою свідчать про те, що батьки неповнолітнього ОСОБА_11 , після рішення суду від 05.12.2016, внаслідок якого у них були відібрані діти, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки і повністю самоусунулись від виховання ОСОБА_11 , займаючись особистими справами та влаштуванням власного життя. 
Також, суд звертає увагу і на процесуальну поведінку відповідачів, а саме те, що відповідачка лише один раз з`явилась до суду і в подальшому в судові засідання не з`явилась, незважаючи на досить чутливе порушене позивачем питання, процесуальна поведінка відповідачів під час розгляду справи найімовірніше обумовлена їх байдужістю, алеж ніяк не захистом найкращих інтересів неповнолітнього сина.
Щодо думки неповнолітнього ОСОБА_11 , яка також врахована судом, то вона не є єдиною підставою, яка враховується при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав, оскільки думка неповнолітньої дитини не завжди може відповідати її інтересам, може бути висловлена під впливом певних зовнішніх факторів, яким вона в силу віку неспроможна надавати правильну оцінку, чи інших можливих факторів впливу на неї.При ухваленні рішення суд виходить з найкращих інтересів дитини, яка, у разі позбавлення відповідачів батьківських прав, отримає соціальний захист, виховання та гідні умови життя. 
За встановлених обставин, враховуючи те, що відповідачі ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, долею дитинине цікавляться, нічого не зробили для повернення неповнолітнього ОСОБА_11 до рідної оселі, суд вважає за доцільне позбавити їх батьківських прав.
При цьому, суд роз`яснює відповідачам, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Суд перевірить, наскільки змінилася поведінка осіб та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановить рішення відповідно до інтересів дитини.
Також, згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Статтею 51 Конституції України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.Аналогічні положення містяться і в ст. 180 Сімейного кодексу України.
Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
При цьому, згідно з ч.2 ст. 181 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Ч.3ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч.1ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно із ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Ч.2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч.1ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Враховуючи вимоги закону, обов`язок відповідачів утримувати неповнолітню дитину, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідачів у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.
Крім того, на підставі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення, а відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Позивач звільнений від сплати судового збору в силу п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». 
На підставі викладеного, керуючись ст.141,164, 171, 3, 19, 189-200, 264, 274 ЦПК України, - 

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Комунального закладу «Березнянський навчально-реабілітаційний центр» Чернігівської обласної радив інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 , задовольнити повністю.
Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) батьківських прав по відношенню до його неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,РНОКПП НОМЕР_2 ) батьківських прав по відношенню до її неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину, та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 15.04.2026 і до досягнення дитиною повноліття. Стягнення проводити на користь тієї юридичної чи фізичної особи, на утриманні якої перебуватиме дитина або на особистий рахунок неповнолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , відкритий у відділенні банку.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину,та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 15.04.2026 і до досягнення дитиною повноліття. Стягнення проводити на користь тієї юридичної чи фізичної особи, на утриманні якої перебуватиме дитина, або на особистий рахунок неповнолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , відкритий у відділенні банку.
Допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Куликівського районного суду Чернігівської області від 05 грудня 2016 року у справі № 737/1179/16-ц, відкликати. 
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн, отримувач ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача Казначейство України, МФО 899998, рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн, отримувач ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача Казначейство України, МФО 899998, рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.
Роз`яснити відповідачам у справі зміст ст.169 СК України, що мати, батько позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав у разі зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя    А. С. Лібстер