н\п 2/490/2873/2026 Справа № 490/2731/26

Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________________
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2026 року Центральний районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді Гуденко О.А., при секретарі Романовій К.Т., бе участі сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-
В С Т А Н О В И В:
30.03.2026 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про поділ спільного майна подружжя, в якому просить здійснити поділ спільного майна подружжя наступним чином : 1. Здійснити поділ автомобіль марки DAF 45, 1998 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 , шляхом припинення право спільної сумісної власності за ОСОБА_1 шляхом стягнення грошової компенсації з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 частки авто від загальної вартості спільного рухомого майна та визнати право власності за ОСОБА_2 . 2. Здійснити поділ автомобіль марки MAZDA 6, 2008 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN код НОМЕР_4 , шляхом припинення право спільної сумісної власності за ОСОБА_1 шляхом стягнення грошової компенсації з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 частки авто від загальної вартості спільного рухомого майна та визнати право власності за ОСОБА_2 . 3. Судові витрати стягнути з відповідача.
Позов обгрунтований тим, що в період шлюбу за спільні кошти було набуто спірне майно, а саме: 22 травня 2007 року подружжям був придбаний автомобіль марки DAF 45, 1998 року виписку, який був зареєстрований за Відповідачем - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 подружжям був придбаний автомобіль марки MAZDA 6, 2008 року випуску, який був зареєстрований за Відповідачем - ОСОБА_2 
Загальна вартість спільного майна подружжя складає 964 000 грн., де частка майна ОСОБА_1 складає 482 000 грн.
Позивачка зверталась до Відповідача щодо добровільного, договірного врегулювання питання, але Відповідач не проявляв згоди на мирне вирішення спору щодо поділу спільного майна, заперечує проти поділу майна та вважає, що автомобілі є його власністю і користуватися ними має право лише він без надання компенсації Позивачу, тому у подружжя виник спір щодо поділу всього спільного майна.
Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 19.05.2026 року відкрито провадження у справі.
Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 31.03.2026 року справу прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання .
Ухвалою суду від 31 березня 2026 року про забезпечення позову накладено обтяження у вигляді арешту (заборони відчуження) на транспортний засіб автомобільної марки DAF 45, 1998 року випуску, VIN код НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , та на транспортний засіб автомобільної марки MAZDA 6, 2008 року випуску, VIN код НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , що належать на праві власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ).
Ухвалою суду від 19 травня 2026 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті .
Від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Коренко Т.В. надійшла заява, в якій вона просить суд здійснити розгляд справи без участі позивача та представника, повінстю підтримує позовні вимоги, на заочний розгляд справи згодна.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, повідомлявся судом належним чином, відзиву на позов не подав.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням того, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, не з`явився в судове засідання, не подав відзив на позов, до того ж, інформація щодо часу розгляду даної справи розміщена на офіційному веб-сайті судової влади України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що з 13.04.1995 року ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Шлюб зареєстровано Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про що був зроблений актовий запис № 168 в Книзі реєстрації шлюбів.
Як стверджує позивач, фактично шлюбні відносини між ними припинені , але існує спір про поділ та корсиутвання спільним майном.
Так, як підтверджується матеріалами справи, за ОСОБА_2 обліковується транспортний засіб DAF 45, 1998 року випуску з 22.05.2007 року ( згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 ) та за ОСОБА_2 обліковується транспортний засіб MAZDA 6, 2008 року випуску з 29.01.2009 року ( згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 ). 
Отже, вказані транспортні засоби які є предметом спору у даній справі, були зареєстрований за відповідачем, в період перебування сторін у шлюбі.
Згідно Висновку про вартість майна проведеного на підставі договору №43/93 від 10.03.2026 року, укладеного з ОСОБА_1 , виготовлений ТОВ «Антан Юг», оціночна (ринкова) вартість колісного транспортного засобу DAF 45, фургон вантажний, 1998 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 , колір-сірий, ідентифікаційний номер (VIN код) НОМЕР_2 , з обліком, як факторів її підвищення, так і зниження на дату оцінки складає: 700 000 (Сімсот тисяч) грн.
Відповідно до Висновку про вартість майна проведеного на підставі договору №43/93 від 10.03.2026 року, укладеного з ОСОБА_1 , виготовлений ТОВ «Антан Юг», оціночна (ринкова) вартість колісного транспортного засобу MAZDA 6, седан легковий, 2008 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_8 , колір-білий, ідентифікаційний номер (VIN код) НОМЕР_4 , з обліком, як факторів її підвищення, так і зниження на дату оцінки складає: 264 000 (Двісті шістдесят чотири тисячі) грн.
Також суд враховує, що відповідач не скористався можливістю надати суду свою оцінку вартості спірних автомобілей, відповідачем не заявлялося та судом не вирішувалося клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи, отже суд враховує, що жодних доказів на спростування вартості вказаних автомобілей відповідачем суду не надано.
Відповідно до частини першої статті 60 CK України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Частиною першою статті 61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.
Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Частиною першою статті 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Законодавцем визначено, що право на поділ майна, яке перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.
Згідно з положеннями статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання.
До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб (частина четверта статті 65 СК України).
Отже, виходячи з системного тлумачення частин четвертої та п`ятої статті 71 СК України згоду на отримання компенсації за частину майна при його поділі повинен надати той з подружжя, на чию користь така компенсація присуджується, оскільки іншому з подружжя присуджується майно. Вимога одного з подружжя (позивача) про стягнення з іншого з подружжя (відповідача) грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, не породжує обов`язку такого відповідача попередньо вносити відповідну грошову суму на депозитний рахунок суду.
Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»(далі - Постанова), спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу відповідно до частин другої та третьоїстатті 325 ЦК України, можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.
Вказаною постановою також роз`яснено, що сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначенням кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності подружжя.
Вирішуючи спір про поділ майна подружжя, суд виходить із того, що набуте подружжям за час перебування у зареєстрованому шлюбі, є об`єктом права спільної сумісної власності незалежно від того, на ім`я кого з подружжя воно набуте або ким із них внесені грошові кошти, а розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на таке майно. За приписами статті 70 СК України частки подружжя у спільному майні є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю сторін або шлюбним договором, а відступ від принципу рівності часток можливий лише за наявності обставин, які мають істотне значення та належним чином доведені стороною, яка на них посилається. Відповідно до статті 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя з виплатою іншому грошової компенсації вартості його частки. Аналогічні правові підходи закріплені у статтях 368, 372 Цивільного кодексу України, якими визначено правовий режим спільної сумісної власності та порядок її поділу.Суд також враховує правові позиції, викладені у постанові Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, згідно з якими при вирішенні спорів про поділ майна необхідно встановлювати час і джерело його набуття, а також виходити з презумпції спільності майна подружжя, яка може бути спростована лише належними і допустимими доказами.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 22 Постанови від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.
Згідно вимог ч. 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Разом з тим суд враховує, що автомобіль є неподільною річчю та фактично перебуває у користуванні відповідача, а тому відповідно до статті 71 СК України та статті 372 ЦК України підлягає залишенню за ним із виплатою позивачу грошової компенсації вартості її 1/2 частки, розмір якої визначено виходячи з ринкової вартості транспортного засобу.
Відповідно, при визначенні грошової компенсації за автомобіль суд виходить із ринкової вартості транспортного засобу, встановленої сторонами, і залишає автомобілі у користуванні відповідача з виплатою позивачці 1/2 частки вартості автомобілів. За наведених обставин, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на свою користь вартості спільних автомобілів та вважає визначити розмір такої компенсації в сумі 482 000 грн., тобто половину від загальної ринкової вартості на час розгляду справи.
Таким чином, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
А тому, з відповідача на користь позивача слід стягнути 5884, 96 грн ( 4820, 00 грн за подання позову + 1064,96 грн. за полання заяви про забезпечення позову) сплаченого судового збору.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 11, 12, 13, 76, 77, 81, 83, 141, 247, 258, 259, 263, 265, 280, 354 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовну заяву  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя- задовольнити.
Здійснити поділ спільного сумісного майна подружжя  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_9 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ) наступним чином: 
1) стягнути із  ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля марки DAF 45, 1998 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 , в сумі 350 000 ( триста п`ятдесят тисяч) грн
2) стягнути із  ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості 1/2 частини автомобіля марки MAZDA 6, 2008 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN код НОМЕР_4 , в сумі 132 000 ( сто тридцять дві тисячі) грн
Припинити право спільної сумісної власності  ОСОБА_1 на автомобіль марки MAZDA 6, 2008 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN код НОМЕР_4 , та автомобіль марки DAF 45, 1998 р.в., реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 .
Стягнути з  ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 5884 грн 96 коп. 
Позивачка має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня оголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подана заяв про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.А. Гуденко