_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/45504/25
Провадження № 2/947/1138/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2026 року
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Гниличенко М.В.
при секретарі – Тіщенко О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеси у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справуза позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг, суд-

ВСТАНОВИВ:

17.12.2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України»- Алльховська І.Б. звернулась до Київського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , борг за спожитий природний газ за об`єктом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» код ЄДРПОУ 40121452 суму основного боргу (заборгованості за спожитий природний газ) в розмірі 54769,44 грн.на рахунок: НОМЕР_2 в AT «Ощадбанк» м. Києва, МФО 300465 та судового збору в розмірі 2422,40 грн) на поточний рахунок НОМЕР_3 в АБ «УКРГАЗБАНК» м. Києва, МФО 320478; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, що складаються зі сплати судового збору в сумі – 2422,40 грн. 
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що позивач, як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018 р. здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам які використовують його (природний газ) для власних потреб на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 880 від 04.07.2017 «Про видачу ліцензій з постачання природного газу ...» на території України. 
Відповідачем по об`єкту, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в період з 01.10.2021р. по 31.10.2025р. (включно) було спожито природний газ на загальну суму 54769,44 грн., вартість якого залишилась не оплаченою споживачем. У зв`язку із вищезазначеним, позивач звертається до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за спожитий природний газ.
Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.12.2025 року вищевказану справу було розподілено судді Гниличенко М.В. 
Згідно ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження у порядку загального або спрощеного провадження.
Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 25.12.2025 року провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, у судовому засіданні з повідомленням /викликом/ сторін. 
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.ст.128, 131 ЦПК України.
Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України»- Альховська І.Б. в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась, в позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання засідання не з`явився, належним чином повідомлявся шляхом направлення судових документів на останню відому зареєстровану адресу місце проживання – АДРЕСА_2 , однак зворотні рекомендовані поштові повідомлення повернуто з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». 
Відповідач правом на подання відзиву не скористався, будь-яких заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.
Відповідно до ст.223 ЦПК України – неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Суд, дослідивши матеріали справи в електронному вигляді, з`ясувавши обставини справи та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного.
Згідно ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем.
Відповідно до п.1 ч.3 ст. 20 вказаного Закону, споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.
У висновку Верховного суду України викладеним у постанові від 30.10.2013 по справі 6-59цс13 зазначається, про те що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.
Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», - споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Правилами постачання природного газу, що затверджені постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015 передбачено, що постачальник зобов`язаний постачати природний газ споживачам які використовують його (природний газ) для власних потреб, а споживачі зобов`язані здійснювати оплату за отриманий природний газ, згідно особового рахунку і встановлених тарифів.
Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2500 "Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам" визначено, що договір між постачальником природного газу та споживачем є публічним. Фактом укладення цього Договору є включення Постачальником споживача до свого Реєстру споживачів постачальника на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи на підставі заяви-приєднання, поданої Споживачем в установленому законодавством порядку.
Згідно п.2.1. Постанови НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2500 "Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам", за цим Договором Постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для Споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором.
Визначення об`ємів (обсягів) споживання природного газу проводиться Оператором ГРМ згідно Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2494.
Відповідно до п.1 глави 4 Розділу IX Кодексу газорозподільних систем, визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ.
Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Доказуванню підлягають обставини, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що представником позивача не надано належних та допустимих доказів, які б надали змогу суду ідентифікувати борг за спожитий природний газ в розмірі 54769,44 грн. в період з 01.10.2021 року по 01.10.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 , з особою відповідача ОСОБА_1 , виходячи з наступного.
Відповідно відповіді з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 2995779 від 07.07.2026 року за параметрами РНОКПП відповідача ОСОБА_1 – 3648908579 інформації щодо права власності не знайдено.
Відповідно відповіді ВОМІРМП УПРЕ ГУ ДМС в Одеській області від 19.12.2025 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , але 29.10.2021 року відповідача знято з реєстрації на підставі його заяви. Період стягнення заборгованості вказано з жовтня 2021 року, тобто відповідач на даний час був знятий з реєстрації.
Відповідно відповіді № 2172365 від 24.12.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , але 29.10.2021 року відповідача знято з реєстрації.
Фактично станом на час розгляду справи зареєстроване місце проживання відповідача невідомо, як і відсутня інформація щодо права власності на вказаний об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_3 .
Окрім того, у позові та інформації по рахунку газопостачання зазначено адресу відповідача ОСОБА_1 іншу - АДРЕСА_1 . Також, в інформації по рахунку газопостачання № НОМЕР_4 , який було надано до позову, відсутні відомості щодо прізвища, ім`я по-батькові споживача, його телефон, ідентифікаційний код, дата народження, що унеможливлює встановити суб`єкта споживання та об`єкт нерухомого майна. 
За таких обставин, суд вважає позовні вимоги такими, що є недоведеними та не підлягаючими задоволенню. 
Відповідно до ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 3-7, 10-13, 18, 11, 76-83, 95, 133, 141, 174, 213, 228, 229, 241-246, 258, 259,263-268,272,273 ЦПК України, ст.ст. 207, 526, 549, 551, 626, 628, 633, 634, 1050, 1054,1055,1077,1078 ЦК України, суд, -
ВИРІШИВ:
У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено та підписано 07.07.2026 року.

Суддя            М. В. Гниличенко