Новосанжарський районний суд Полтавської області

Справа № 542/1243/26
Провадження № 2/542/813/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2026 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді – Шарової-Айдаєвої О.О.,
за участю: 
секретаря судового засідання – Карась В.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Нові Санжари в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

15 червня 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» (надалі також – позивач, ТОВ «Деал Фінанс Груп»)через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему «Електронний суд» звернулось до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до ОСОБА_1 (надалі також – відповідач, ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості за договором позики № 72819948 в розмірі 12250 грн 00 коп., із яких: 3500 грн 00 коп. – сума заборгованості за основною сумою боргу, 8750 грн 50 коп. – сума заборгованості за відсотками.
Ухвалою суду від 24 червня 2026 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача (а.с. 56) позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до даної ухвали суд витребував у АТ КБ «Приватбанк» інформацію щодо належності ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) карткового рахунку № НОМЕР_2 та виписку по картковому рахунку № НОМЕР_2 , відкритому в АТ КБ «Приват Банк» ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , за період із 24 жовтня 2022 року по 27 жовтня 2022 року (а.с. 57-58).
Витребувана судом інформація надійшла до суду 14 липня 2026 року (а.с. 80-82).

Аргументи учасників справи
В обґрунтування своїх вимог ТОВ «Деал Фінанс Груп» посилалось на те, що 24 жовтня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальність «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (надалі також – ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») та ОСОБА_1 укладено договір позики № 72819948 (на умовах повернення позики в кінці строку позики).
Відповідно до умов договору відповідач отримав грошові кошти у розмірі 3500 грн 00 коп., строком на 10 днів, зі сплатою процентів у розмірі 2,5 % в день.
Відповідно до умов договору ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало відповідачу грошові кошти в сумі 3500 грн 00 коп., шляхом перерахування на банківську картку відповідача, факт отримання коштів позичальником підтверджується довідкою фінансової компанії - еквайєра та платіжною інструкцією.
Отже, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме: надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому в договорі. Однак, відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, не повернув своєчасно позичальнику грошові кошти для погашення заборгованості, відповідно до умов договору не сплатив заборгованість за відсотками.
В подальшому, 05 січня 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сіроко Фінанс» (надалі також – ТОВ «Сіроко Фінанс») укладено договір факторингу № 031-050123, відповідно до умов якого ТОВ «Сіроко Фінанс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № 72819948 від 24 жовтня 2022 року, що підтверджується витягом з реєстру прав вимог № 01/03/23 від 01 березня 2023 року.
05 грудня 2025 року між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «Деал Фінанс Груп» укладено договір факторингу № 05/12/25-01, відповідно до умов якого ТОВ «Деал Фінанс Груп» набуло право грошової вимоги до  ОСОБА_1 за договором позики № 72819948 від 24 жовтня 2022 року, що підтверджується реєстром прав вимог від 26.02.2026.
Тобто, ТОВ «Деал Фінанс Груп» набуло права грошової вимоги до  ОСОБА_1 у сумі 12250 грн 00 коп., із яких: 3500 грн 00 коп. – сума заборгованості за основною сумою боргу та 8750 грн 50 коп. – сума заборгованості за відсотками.
На даний час, відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, з огляду на що, позивач звернувся до суду з відповідним позовом та просив стягнути вказану заборгованість та судові витрати.
25 червня 2026 року від відповідача через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему «Електронний суд» до суду надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого відповідач просив частково задовольнити позовні вимоги у справі № 542/1243/26 (а.с. 65-66).
Вказав, що визнає позовні вимоги частково, а саме: в частині основного боргу (тіла кредиту) в розмірі 3500 грн 00 коп., та заперечує проти стягнення нарахованих відсотків у розмірі 8750 грн 00 коп. і витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4500 грн 00 коп., з огляду на таке.
Позивач просить стягнути суму відсотків у розмірі 8750 грн 00 коп., що нараховані за 100 днів, за ставкою - 2,5% в день.
Разом із тим, посилаючись на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 та від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц, відповідач зазначив, що строк дії договору становив 10 днів – до 03 листопада 2022 року, а тому після закінчення визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється.
Тобто, на думку відповідача, нарахування процентів після 03 листопада 2022 року є безпідставним.
Вказав, на суперечність наданого позивачем розрахунку. 
Також, просив зменшити розмір відсотків до справедливого, акцентуючи увагу на тому, що встановлення ставки в розмірі 912,5% річних та те, що позивач тривалий час не звертався до суду є зловживання правом та свідчить про свідоме затягування часу з метою накопичення відсотків.
Вказав, на неспівмірність витрат на правничу допомогу та просив зменшити їх до 500 грн 00 коп.
29 червня 2026 року від позивача через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему «Електронний суд» до суду надійшла до суду відповідь на відзив, за змістом якої позивач просив задовольнити позовні вимоги ТОВ «Деал Фінанс Груп» в повному обсязі (а.с. 68-69).
Зазначив, що у договорі позики встановлено строк позики – 25 днів, однак у самому договорі позики наявні умови щодо пролонгації або автопролонгації строку користування позикою. Умовами, які передбачені у Правилах, строк пролонгації обмежено 90 календарними днями. Підписанням договору позики позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України.
Вказав на те, що доводи відповідача, щодо безпідставного нарахування заборгованості за процентами – є передчасними, оскільки таке нарахування здійснювалось у відповідності до умов договору та додатків до них/правил, й саме через неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань. Більш того, позивач просить стягнути суму заборгованості за договорами позики лише до моменту відступлення права вимоги первісними кредиторами, інших нарахувань позивачем не заявлялось, зокрема, процентна ставка за понадстрокове користування позикою – 2,7 % за кожен день, яка передбачена договором позики, погодженими відповідачем та регламентована правилами надання грошових коштів у позику – не нараховано, оскільки зазначена процента ставка значно фінансово навантажить відповідача.
Представник позивача, вважав, що позивачем належними доказами підтверджено факт понесення та розмір витрат на правничу допомогу, а відповідачем не доведено їх надмірності чи неспівмірності, а тому відсутні підстави для зменшення витрат і вони підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.
Зазначив, що відповідач не надав доказів на підтвердження своїх заперечень, зокрема, контррозрахунку, а відзив зводиться до незгоди з доказами позивача та їх оцінки, що є компетенцією суду.
Позивач у судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 64), у прохальній частині позовної заяви (а.с. 3-зі звороту) та відзиву на позовну заяву (а.с. 69) просив проводити розгляд справи без участі представника позивача.
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 63).
У наданому до суду відзиві на позовну заяву відповідач просив справу розглядати без його участі (а.с. 65-зі звороту).
Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З огляду на викладені норми цивільно-процесуального законодавства, судове засідання проведено за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Обставини справи, встановлені судом
Судом встановлено, що 24 жовтня 2022 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 72819948 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) (надалі також – договір) (а.с. 15-зі звороту-17).
Відповідно до пункту 1, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі - «позику»), на погоджений умовами договору строк (надалі – «строк позики»), шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики.
Згідно з пунктом 2. договору сума позики складає 3500 грн 00 коп., строк позики – 10 днів, процентна ставка (базова/день) фіксована – 2,5%. Дата надання позики 24.10.2022, дата повернення позики (останній день) 03.11.2022, знижена процентна ставка/день – 2,5%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою – 2,70%, орієнтовна реальна річна процентна ставка 344420,82%, орієнтовна загальна вартість позики 4375 грн 00 коп.
Відповідно до пункту 4. договору проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення на залишок позики.
Згідно з підпунктом 5.3. пункту 5. договору позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ (надалі «правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, йому зрозумілі.
Пунктом 6 договору визначено, що позичальник має право продовжити строк користування позикою (пролонгація). Продовження строку користування позикою здійснюється за зверненням позичальника в електронній формі через особистий кабінет позичальника шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права. Ініціювання позичальником продовження строку позики відбувається без змін умов договору в бік погіршення для позичальника. При продовженні строку користування позикою (пролонгації) процентна ставка за кожен день продовження буде розраховуватись за базовою процентною ставкою, визначеною в п.п. 2.3. п. 2 договору, якщо інше не буде визначено в додатковій угоді, укладеній між сторонами. Перелік та цифрові значення умов, що підлягають зміні у зв`язку з продовженням строку позики визначаються у відповідній додатковій угоді, що укладається між сторонами та відображаються позичальнику в особистому кабінеті.
Договір позики № 72819948 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 24 жовтня 2022 року містить електронний підпис одноразовим ідентифікатором від імені ОСОБА_1 (а.с. 17).
Крім того, електронним підписом відповідач підписав таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с. 18).
Згідно з довідкою про ідентифікацію, відповідач під час укладення договору використовував електронний підпис у формі одноразового ідентифікатора, який був відправлений йому на електронну пошту (а.с. 18-зі звороту).
Відповідно до копії платіжної інструкції 9fb17eb0-ed23-4a0d-b9b4-5634ecd29f5e від 24 жовтня 2022 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» здійснило перерахування грошових коштів в розмірі 3500 грн 00 коп. отримувачу НОМЕР_2 (VISA) (а.с. 20).
З інформації, що міститься у довідці ТОВ «ФК «Фінекспрес» вих. № КД-000146490/ТНПП від 10 квітня 2026 року вбачається, що ТОВ «ФК «Фінекспрес» підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (код ЄДРПОУ 39861924), відповідно до умов договору про переказ коштів № 23-01-18/5 від 23.01.2018, укладеного між Компанією та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції: дата 24.10.2022 року; номер платежу 9fb17eb0-ed23-4a0d-b9b4-5634ecd29f5e; сума 3500.00 грн.; отримувач Грінько Олександр - ЕПЗ номер НОМЕР_2 . Оскільки Компанія не здійснює операцій з готівковими грошима, а переказ коштів здійснюється виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються (а.с. 19-зі звороту).
Крім цього, згідно з інформацією№ 26/02/26-41240 від 26.02.2026, наданої ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», підтверджено видачу на банківську карту ОСОБА_1 онлайн-позики за номером платежу 9fb17eb0-ed23-4a0d-b9b4-5634ecd29f5e (а.с. 19).
Згідно з інформацією АТ КБ «Приват Банк», наданої на виконання ухвали суду від 24 червня 2026 року, встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 банком емітовано карту № НОМЕР_3 (а.с. 80).
Відповідно до виписки по карті № НОМЕР_3 на рахунок ОСОБА_1 24.10.2022 надійшли кошти в сумі 3500 грн 00 коп. (а.с. 81-82).
Згідно з наданим розрахунком заборгованості за договором позики № 72819948 від 24 жовтня 2026 року, сформованого 24 березня 2026 року, за період із 24 жовтня 2022 року по 01 березня 2023 року, розмір загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 складає 12250 грн 00 коп. (станом на 01 березня 2023 року), що складається із суми заборгованості за тілом в розмірі 3500 грн 00 коп. та суми заборгованості за процентами в розмірі 8750 грн 00 коп. (нараховані за період із 24.10.2022 по 01.02.2023) (а.с. 14-15).
05 січня 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Сіроко Фінанс» укладено договір факторингу № 031-050123, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та сплатити клієнту ціну придбання за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб (а.с. 31-34).
Згідно з витягом з реєстру прав вимог № 01/03/23, що відступають клієнтом факторові відповідно до договору факторингу № 031-050123 від 05 січня 2023 року ТОВ «Сіроко Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача у загальному розмірі 12250 грн 00 коп., з них: сума заборгованості за тілом – 3500 грн 00 коп., сума заборгованості по процентам за користування – 8750 грн 00 коп. (а.с. 34-зі звороту-35). 
Згідно з платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 767 від 06 березня 2023 року, ТОВ «Сіроко Фінанс» здійснило оплату ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідно до договору факторингу №031-050123 від 05.01.2023 (а.с. 36).
05 грудня 2025 року між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «Деал Фінанс Груп» укладено договір факторингу № 05/12/25-01, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та сплатити клієнту ціну придбання за відповідний реєстр за плату у передбачений цим договором спосіб (а.с. 36-зі звороту-40).
Відповідно до Реєстру прав вимог № 26/02/26 від 26 лютого 2026 року ТОВ «Деал Фінанс Груп» набуло права грошової вимоги до відповідача у загальному розмірі 12250 грн 00 коп., з них: сума заборгованості за тілом – 3500 грн 00 коп., сума заборгованості по процентам за користування – 8750 грн 00 коп. (а.с. 40-зі звороту-42). 
Відповідно до наданого розрахунку заборгованості за договором позики № 72819948 від 24 жовтня 2022 року, сформованого станом на 14 травня 2026 року, розмір заборгованості ОСОБА_1 складає у загальному розмірі 12250 грн 00 коп. (а.с. 6-7).
Проаналізувавши вказані документи, суд встановив, що первинний кредитор свої зобов`язання відповідно до договору позики № 72819948 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 24 жовтня 2022 року виконав в повному обсязі.
В свою чергу, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, у зв`язку з чим має непогашену заборгованість по кредиту.
Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що в порушення умов договору позики № 72819948 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 24 жовтня 2022 року за відповідачем рахується заборгованість у загальному розмірі: 12250 грн 00 коп., що складається із суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 3500 грн 00 коп. та суми заборгованості за відсотками в розмірі 8750 грн 00 коп.
Надаючи оцінку позовним вимогам, суд виходить з наступного.

Норми права, які підлягають застосуванню
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У статті 3 Закону № 675-VIII «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (частина 6 статті 11 Закону№ 675-VIII).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина 12статті 11 Закону № 675-VIII.
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів
Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно зі статтею 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Відповідно до частини 2 статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з частиною 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно зі статтею 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частиною 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Висновки щодо правозастосування
Судом встановлено, що 24 жовтня 2022 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 був укладений договір позики № 72819948 (на умовах повернення позики в кінці строку позики), відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 3500 грн 00 коп. строком на 10 днів до 03 листопада 2022 року.
Також, електронним підписом відповідач підписав таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка є додатком № 1 до договору позики № 72819948 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 24 жовтня 2022 року (а.с.18).
Відповідно до платіжної інструкції, наявної в матеріалах справи і дослідженої судом, грошові кошти за договором перераховані на картковий рахунок відповідача (а.с. 20).
Факт перерахування коштів відповідачу підтверджується також довідкою ТОВ «ФК «Фінекспрес» вих. № КД-000146490/ТНПП від 10 квітня 2026 року (а.с. 19-зі звороту)
Відомості про отримання кредитних коштів також підтверджуються інформацією, наданою АТ КБ «Приват Банк» у відповідь на ухвалу суду про витребування доказів від 24 червня 2026 року (а.с. 80-82).
Отже, суд зазначає, що позивачем належними чином доведений факт отримання відповідачем кредитних коштів в сумі 3500 грн 00 коп.
Доказів на спростування факту укладення кредитного договору та факту отримання кредитних коштів відповідачем не надано.
Відповідно до договору факторингу № 031-050123 від 05 січня 2023 року ТОВ «Сіроко Фінанс» набуло права грошової вимоги до відповідача на загальну суму 12250 грн 00 коп., з них: сума заборгованості за тілом – 3500 грн 00 коп., сума заборгованості по процентам за користування – 8750 грн 00 коп. (а.с. 34-зі звороту-35). 
05 грудня 2025 року ТОВ «Деал Фінанс Груп» на підставі договору факторингу № 05/12/25-01 набуло статус нового кредитора за договором позики № 72819948 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 24 жовтня 2022 року, та отримало право вимоги щодо ОСОБА_1 відносно заборгованості за вказаним договором на загальну суму 12250 грн 00 коп., з них: сума заборгованості за тілом – 3500 грн 00 коп., сума заборгованості по процентам за користування – 8750 грн 00 коп. (а.с. 40-зі звороту-42). 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 належним чином зобов`язання щодо повернення основної суми боргу за кредитом – не виконав ані перед первісним кредитором, ані перед фактором - ТОВ «Деал Фінанс Груп», яке набуло право вимоги за відповідним договором позики на підставі договору факторингу від 05 грудня 2025 року.
Доказів протилежного відповідачем до суду не надано.
Крім того, у поданому до суду відзиві на позовну заяву (а.с. 65-66) відповідач не заперечував факту укладення договору між ним та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та факту отримання кредитних коштів у розмірі 3500 грн 00 коп.
Оскільки боржник зобов`язання за договором не виконав, не повернув борг у встановлений договором строк, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача заявлену до стягнення суму заборгованості за тілом кредита в розмірі 3500 грн 00 коп.
Щодо суми нарахованої заборгованості за відсотками, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
В силу частини 1 статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Як вказав Верховний Суд у постанові Великої Палати від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 поняття «користування кредитом» є окремим випадком «користування чужими коштами». Термін «користування чужими коштами» Велика Палата Верховного Суду розтлумачила в постанові від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17 (пункти 34, 35, 37 відповідно). При цьому термін «користування чужими коштами» може використовуватися у двох значеннях: перше – це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а друге значення – прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.
У згаданій постанові від 05.04.2023 Велика Палата Верховного Суду зокрема вказала: «…Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів установлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин у силу частини другої статті 1054 ЦК України та до відносин із комерційного кредиту – в силу частини другої статті 1057 цього Кодексу. Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом…80. Отже, «користування кредитом» – це можливість позичальника за плату правомірно не повертати кредитору борг (кредит) протягом певного періоду часу, погодженого сторонами кредитного договору…».
Щодо нарахування процентів на підставі статті 1048 ЦК України Велика Палата Верховного Суду наголосила, що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом», тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Саме за це благо – можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу – позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України. Разом з цим, як вказано у постанові, зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, а позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Отже, позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України. Велика Палата прийшла до висновку, що надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до статті 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін – на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця. Отже, Велика Палата виснувала, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. У разі порушення позичальником зобов`язання з повернення кредиту настає відповідальність – обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором.
З позовної заяви та доданого розрахунку вбачається, що позивач звернувся до суду про стягнення основного боргу та відсотків за договором, нарахованих саме у порядку статті 1048 ЦК України та частини першої статті 1054 ЦК України. Як вбачається з письмових доказів у договорі позики № 72819948 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 24 жовтня 2022 року на суму кредиту в загальному розмірі 3500 грн 00 коп. встановлено погоджений сторонами строк користування кредитом - 10 днів. Доказів та умов пролонгації цього договору суду не надано. При цьому сума процентів розрахована позивачем по 01 лютого 2023 року (а.с. 14-15).
Щодо аргументів позивача про те, що підписанням договору позики відповідач підтвердив, що він повністю ознайомився та згоден із Правилами надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»(на умовах повернення позики в кінці строку позики), в яких містяться умови щодо пролонгації договору позики, суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 6.5 Правил у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. 
З огляду саме на положення вказаних Правил, строк користування наданим кредитом, який становив 10 днів, тобто з 24 жовтня 2022 року по 03 листопада 2022 року, був пролонгований ще на 90 днів.
Дослідивши матеріали справи, суд зазначає про відсутність підстав для висновку відносно правомірного нарахування відсотків понад 10 днів, із огляду на таке.
Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»(на умовах повернення позики в кінці строку позики), розумів відповідач та ознайомився й погодився з ними, підписуючи договір позики № 72819948 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 24 жовтня 2022 року, а також те, що вказані Правила на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили відповідні умови, зокрема, й щодо пролонгації договору.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила надання грошових коштів, відсутність у договорі позики чітких умов домовленості щодо пролонгації договору, надані позивачем Правила надання грошових коштів у позику не можуть розцінюватися як такі, що достовірно підтверджують вказані обставини.
Надані позивачем Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»(на умовах повернення позики в кінці строку позики), не можна вважати складовою договору позики щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку — у договорі, який підписаний позичальником.
Аналогічна позиція міститься в Постанові Верховного суду від 03 липня 2019 року (справа № 342/180/17, провадження № 14-131цс19).
З огляду на викладене, враховуючи, що Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»(на умовах повернення позики в кінці строку позики), які наявні в матеріалах справи, не містять підпису відповідача, суд дійшов висновку, що такі Правила не можна розцінювати, як частину кредитного договору. За таких обставин, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді право нарахування відсотків за користування кредитом поза межами строку користування кредитом, що встановлений тривалістю у 10 днів.
Крім того, суд зазначає, що умовим договору, зокрема, пунктом 6 передбачено, що позичальник має право продовжити строк користування позикою (пролонгація). Продовження строку користування позикою здійснюється за зверненням позичальника в електронній формі через особистий кабінет позичальника шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права, а також у пункті 7.7. Правил вказано, що у разі продовження строку користування позикою, між товариством та позичальником укладається (підписується) відповідна додаткова угода. Укладення (підписання) такої додаткової угоди здійснюється в порядку та на умовах, передбаченими цими правилами.
Належних доказів того, що відповідач як позичальник вчинив певні дії, які б об`єктивно свідчили б про його волю і бажання здійснити пролонгацію кредиту, до матеріалів позову не додано.
За таких обставин, суд не вбачає обґрунтованих підстав вважати, що після спливу визначеного строку кредитування відбулася пролонгація кредиту.
Отже, враховуючи викладені вище правові висновки Великої Палати Верховного Суду стосовно правильного застосування положень статей 625, 1048 ЦК України, позивач вправі був нараховувати договірні відсотки лише у період дії строку позики, тобто з 24 жовтня 2022 року по 02 листопада 2022 року. Починаючи з 03 листопада 2022 року первісний кредитор не вправі був нараховувати договірні відсотки, а надалі відносини між сторонами трансформуються з договірних в охоронні, де застосовуються положення статті 625 ЦК України. Вимоги у порядку статті 625 ЦПК України позивачем заявлено не було.
За умовами укладеного між сторонами договору ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало відповідачу позику в розмірі 3500 грн 00 коп., на строк 10 днів. Договором передбачено сплату відсотків за користування грошовими коштами у розмірі 2,5 % за один день користування грошовими коштами.
Таким чином, відповідно до умов договору за час користування коштами відповідач мав сплатити відсотки у розмірі 875 грн 00 коп. (3500 грн х 2,5% х 10 днів = 875 грн 00 коп.).
Отже, суд дійшов висновку про те, що нараховані за період із 03 листопада 2022 року по 01 лютого 2023 року відсотки за користування коштами в сумі 7875 грн 00 коп. (8750 грн 00 коп. - 875 грн 00 коп.) не підлягають стягненню, і у цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною 1 статті 76, частиною 1 статті 77 та статті 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Із матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2662 грн 40 коп.
З відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги задоволені на 35,71 % з розрахунку: 4375 грн 00 коп. (сума задоволених позовних вимог) х 100% : 12250 грн 00 коп. (сума заявлених позовних вимог) = 35,71% (відсоток задоволених позовних вимог).
Отже, сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 950 грн 74 коп. із розрахунку: 2662 грн 40 коп. (сума сплаченого судового збору) х 35,71% (відсоток задоволених позовних вимог).
Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу у розмірі 4500 грн 00 коп.
Частиною 1 статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частина 4 статті 137 ЦПК України передбачає, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).
Позивачем здійснено витрати на правову допомогу у сумі 4500 грн 00 коп., що підтверджується договором № 22-08/25/ДІЛ про надання правничої допомоги від 22 серпня 2025 року (а.с. 43-45), витягом з акту № 10-ДІЛ приймання-передачі наданої правничої допомоги за договором про надання правничої допомоги № 22-08/25/ДІЛ від 22 серпня 2025 року з детальним описом робіт, виконаних адвокатом Ткаченко Юлією Олегівною, необхідних для надання правничої допомоги за позовом ТОВ «Деал Фінанс Груп» за договором № 22-08/25/ДІЛ про надання правничої допомоги від 22 серпня 2025 року, який є додатком № 2 до договору № 22-08/25/ДІЛ про надання правничої допомоги від 22 серпня 2025 року (а.с. 46), актом приймання-передачі справ на надання правничої допомоги, який є додатком № 1 до договору № 22-08/25/ДІЛ про надання правничої допомоги від 22 серпня 2025 року (а.с. 46-зі звороту-47), платіжною інструкцією кредитового переказу коштів № 579945320.1 від 17 квітня 2026 року про здійснення оплати за договором про надання правничої допомоги №22-08/25/ДІЛ від 22.08.2025, згідно з актом приймання-передачі наданої правничої допомоги № 10-ДІЛ від 03.04.2026 (а.с. 48), копією ордеру про надання правничої допомоги серії АХ № 1287256 від 03 вересня 2025 року (а.с. 48-зі звороту), копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 2099 від 03 квітня 2018 року (а.с. 49).
Враховуючи обсяг наданих адвокатом Ткаченко Ю.О. послуг, співмірність наданих послуг та суми виплаченого гонорару, те що позов задоволено частково, суд дійшов висновку, що сума витрат на правничу допомогу, відповідає критеріям, що наведені вище, зокрема, є дійсними, необхідними та розумними в частині їх розміру, відповідають складності справи та підтверджені належними та допустимими доказами.
Відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на те, що відповідні витрати позивача на правничу допомогу адвоката в сумі 4500 грн 00 коп. підтверджені належними документами, враховуючи, що суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 1606 грн 95 коп. із розрахунку 4500 грн 00 коп. (сума сплаченого гонорару адвокату) х 35,71%% (відсоток задоволених позовних вимог).
На підставі викладеного, керуючись статтями 259, 263-265, 268 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,  АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» (код ЄДРПОУ 44280974, вул. Садова, буд. 31/33, офіс 40/3, м. Ірпінь, Київська область) суму заборгованості за договором позики № 72819948 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 24 жовтня 2022 року у загальному розмірі 4375 грн 00 коп. (чотири тисячі триста сімдесят п`ять гривень), що складається із заборгованості за основною сумою боргу в сумі 3500 грн 00 коп. (три тисячі п`ятсот гривень), заборгованості за відсотками в сумі 875 грн 00 коп. (вісімсот сімдесят п`ять гривень).
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,  АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» (код ЄДРПОУ 44280974, вул. Садова, буд. 31/33, офіс 40/3, м. Ірпінь, Київська область) понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 950 грн 74 коп. (дев`ятсот п`ятдесят гривень сімдесят чотири копійки) та понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 1606 грн 95 коп. (одна тисяча шістсот шість гривень дев`яносто п`ять копійок).
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі проголошення скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи до Полтавського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп», код ЄДРПОУ 44280974, вул. Садова, буд. 31/33, офіс 40/3, м. Ірпінь, Київська область, 08205;
відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,  АДРЕСА_1 .

Суддя    О.О. Шарова-Айдаєва