Справа № 523/9150/26
Провадження №2-о/523/338/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" липня 2026 р. Пересипський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді – Бузовського В.В.
при секретарі – Петровської О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 16, в м. Одеса, цивільну справу за заявою  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Одеська міська рада (ЄДРПОУ 26597691, місцезнаходження за адресою: пл. Біржова, буд.1, м.Одеса) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

встановив:

ОСОБА_1 , звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності свідоцтва про право власності на квартиру, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів та заповіту посвідченого державним нотаріусом ОСОБА_2 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Обґрунтовуючи вимоги поданої заяви, вказує на те, що померла її рідна тітка ОСОБА_2 , після її смерті відкрилася спадщина і вона є спадкоємцем померлої за заповітом, але в свідоцтві про право власності на житло та в заповіті, прізвище її тітки зазначено як -    ОСОБА_3 . Вищевказаний факт чинить їй певні перешкоди у здійсненні на отримання спадкового майна, а також доведення факту належності даного майна у державних установах.
Заявник та заінтересована особа в судове засідання не з`явилися, про час, день та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Від представника заявниці надійшло клопотання про розгляд справи у їх відсутність.
Рішення ухвалено за відсутності учасників справи.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 
Так встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла рідна тітка заявниці - ОСОБА_2 , після її смерті відкрилася спадщина і вона є спадкоємцем померлої за заповітом, але в свідоцтві про право власності на житло та в заповіті, прізвище її тітки зазначено як –    ОСОБА_3 , що стало підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.
Зі змісту ст.4 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам дано роз`яснення, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
У пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» було роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст.273 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені та по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.
Як роз`яснив Пленуму Верховного Суду України в п. 12 постанови № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу.
При таких обставинах, у суду не має підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених заявником та підтверджених документами, а також те, що законом не визначено іншого порядку встановлення даного факту, отже такий має бути встановлений в судовому порядку, оскільки встановлення даного юридичного факту в достатній мірі захистить інтереси заявника та відповідатиме завданням цивільного судочинства, визначеним уст.2 ЦПК України.
Судом встановлено, що метою встановлення факту належності померлій свідоцтва про право власності та заповіту є необхідність отримання спадщини у встановленому законом полрядку.
Приймаючи до уваги те, що заявник позбавлений можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт належності свідоцтва та заповіту, суд приходить до висновку, що надані заявницею докази є належними, допустимими, достовірними, а в своїй сукупності достатніми для задоволення даної заяви.
Керуючись ст.ст. 263, 265, 293 - 294, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: Одеська міська рада (ЄДРПОУ 26597691, місцезнаходження за адресою: пл. Біржова, буд.1, м.Одеса) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 Заповіту посвідченого державним нотаріусом Восьмої одеської державної нотаріальної контори Кулаковою Л. М., зареєстрованого в реєстрі за № 2-3753, яким вона заповіла ОСОБА_1 належну їй на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_2 .
Встановити факт належності ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 Свідоцтва про право власності на житло від 21 вересня 1993 року виданого Управлінням житлово-комунального господарства Виконкому Одеської міської ради народних депутатів згідно з розпорядженням від 21 вересня 1993 року № 20409, зареєстрованого і записаного в реєстрову книгу за № 16-409, що посвідчує право приватної власності на квартиру АДРЕСА_2 .
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня складення судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Судове рішення складено 24.07.2026 року.

Суддя: