ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2026 року м.Дніпро Справа № 904/5028/20 (203/1009/20)
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач), 
суддів: Мороз В.Ф., Верхогляд Т.А., 
при секретарі судового засідання: Логвиненко І.Г.
представники учасників провадження:
від позивача: Сидоренко О.П. (в залі суду); 
від відповідача-1: Малик А.С. (в залі суду);
від відповідача-10: Лехтер М.С. (в залі суду); 
інші учасники не з`явились; 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення  Господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2025 (суддя Мартинюк С.В., повний текст якого підписаний 08.08.2025) у справі №904/5028/20(203/1009/20)
за позовом ОСОБА_1 , м. Дніпро 
до Відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельмар Люкс", м. Дніпро
Відповідача-2 Державного реєстратора Комунального підприємства "Будинок юстиції" Дніпропетровської обласної ради" Єрмоленко Наталії Сергіївни, м. Дніпро
Відповідача-3 Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "СІТІ-ЦЕНТР", м. Дніпро
Відповідача-4 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, м. Дніпро
Відповідача-5 Лейте ОСОБА_2 , м. Дніпро
Відповідача-6 ОСОБА_3 , м. Дніпро
Відповідача-7 ОСОБА_4 , м. Дніпро
Відповідача-8 Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Черновської Людмили Григорівни, м. Дніпро
Відповідача-9 Державного реєстратора Комунального підприємства “Криничанське бюро технічної інвентаризації” Колесник Інги Миколаївни, м. Дніпро
Відповідача-10 Міністерства юстиції України, м. Київ
Відповідача-11 Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, м. Дніпро 
Третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Консоль", м. Сімферополь
Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:
1. Товариство з обмеженою відповідальністю “Дольник і К”, м. Дніпро
2. Фізична особа підприємець Филимонов Сергій Леонідович, м. Дніпро 
про визнання права на частку, визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, визнання майнового права, витребування майна 
в межах справи №904/5028/20 
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Лофт Проперті", м. Дніпро 
до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельмар Люкс", м. Дніпро 
про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Дельмар Люкс”, Державного реєстратора Комунального підприємства “Будинок юстиції” Дніпропетровської обласної ради” Єрмоленко Наталії Сергіївни, де третьою особою залучено Товариство з обмеженою відповідальністю фірма “Консоль” на предмет визнання права на частку, визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, визнання майнового права, витребування майна.
Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 06.05.2020 позовну заяву, відповідно до ст. 30 ЦПК України, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального провадження.
Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19.10.2020 справу №203/156/20 передано до Господарського суду Дніпропетровської області для розгляду в межах справи про банкрутство Товариство з обмеженою відповідальністю "Дельмар Люкс".
12.11.2024 до суду від позивача надійшла уточнена позовна заява з вимогами майнового і немайнового характеру.
12.11.2024 до суду від позивача надійшло клопотання про залучення співвідповідачів та третіх осіб.
Ухвалою господарського суду від 19.12.2024 прийнято до розгляду уточнену позовну заяву ОСОБА_1 (вх.№52426/24 від 12.11.2024). Клопотання ОСОБА_1 (вх.№52412/24 від 12.11.2024) про залучення співвідповідачів та третіх осіб задоволено. Залучено до участі у справі №904/5028/20 (203/1009/20) у якості співвідповідачів: Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради (ідентифікаційний код юридичної особи 40498190); Лейте ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ); ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ); ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ); Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Черновську Людмилу Григорівну (номер свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю №5272); Державного реєстратора Комунального підприємства “Криничанське бюро технічної інвентаризації” Колесник Інгу Миколаївну (ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_4 ). Залучено до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ТОВ “Дольник і К” (ідентифікаційний код юридичної особи 19315054) та ФОП Филимонова С.Л. (ідентифікаційний номер НОМЕР_5 ).
Ухвалою господарського суду від 15.04.2025 клопотання представника позивача (вх.№15976/25 від 15.04.2025) про залучення співвідповідача задоволено. Залучено до участі у справі №904/5028/20 (203/1009/20) у якості відповідача-10 Міністерство юстиції України. Відкладено підготовче засідання на 13.05.2025.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2025 клопотання представника позивача (вх.№20402/25 від 13.05.2025) про залучення співвідповідача задоволено. Залучено до участі у справі №904/5028/20 (203/1009/20) у якості відповідача-11 Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (ідентифікаційний код 40392181).

З урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просить суд:
- визнати за позивачем право на частку у розмірі 1,726/100 (1,726%) в праві спільної часткової власності на матеріали, обладнання та інше майно, яке відповідно до проектно-кошторисної документації було використано в процесі будівництва будівлі торговельно-ділового центру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;
- визнати за позивачем майнове право на отримання та оформлення у власність в завершеній будівництвом будівлі торговельно-ділового центру, що знаходиться в АДРЕСА_1 , передбаченого в проектній документації цієї будівлі приміщення на 3-му поверсі в осях А-В:7-10 загальною проектною площею 190,7 кв. м (будівельний номер 301 - відповідно до проектної документації, погодженої ГоловАПу від 20.10.2006 №290, наказ від 15.12.2006 №18), яке відповідає частці позивача у розмірі 1,726/100 (1,726%) в праві спільної часткової власності на використані при будівництві цієї будівлі матеріали, обладнання та інше майно;
- визнати протиправним та скасувати рішення ОСОБА_5 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 04.04.2017, індексний номер 34610300, ухвалене в якості державного реєстратора Комунального підприємства “Будинок юстиції” Дніпропетровської обласної ради”, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 29.03.2017 був внесений запис номер 19801712 про право власності ТОВ “Дельмар Люкс” на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 1215521712101, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, проспект Яворницького Дмитра, будинок 72 Б;
- скасувати державну реєстрацію права власності ТОВ “Дельмар Люкс” та запис номер 19801712 (включно із внесеними до запису змінами від 09.10.2018 і від 19.06.2019) про право власності ТОВ “Дельмар Люкс” на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 1215521712101, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, проспект Яворницького Дмитра, будинок 72 Б;
- визнати недійсними укладені між ОК “ЖБК “Сіті-Центр” (код ЄДРПОУ 37986797; місцезнаходження: пр. Д. Яворницького, 72, м. Дніпро, 49000) і ТОВ “Дельмар Люкс” договір №1-П про передачу (уступку) прав замовника-забудовника від 16.09.2016 та договір №2-П про передачу (уступку) прав замовника-забудовника від 24.10.2016;
- визнати протиправним та скасувати внесений 27.05.2019 Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради в Реєстр будівельної діяльності реєстраційний запис ДП 120191471326 про реєстрацію повідомлення про зміну даних в дозволі на будівельні роботи;
- визнати недійсними акти готовності об`єкта до експлуатації від 01.07.2019, складений стосовно закінченого будівництвом об`єкта згідно з проектом “Будівництво торговельно-ділового центру по АДРЕСА_2 (Кіровськ. р.) в межах наданої у користування земельної ділянки” та виданий 11.07.2019 на його підставі Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради сертифікат серії ДП №162191920245;
- визнати протиправним та скасувати внесений 17.07.2019 Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради в Реєстр будівельної діяльності реєстраційний запис ДП 162191920245 про видачу сертифіката;
- зобов`язати ТОВ “Дельмар Люкс” привести у відповідність до проектної документації будівельний об`єкт “Будівництво торговельно-ділового центру по АДРЕСА_2 (Кіровськ. р.) в межах наданої у користування земельної ділянки”, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;
- визнати недійсними договори купівлі-продажу майнових прав №308-Л від 04.04.2018 між ТОВ “Дельмар Люкс” і Лейте Насіменто Юлією Сергіївною, №308/1-Л від 18.02.2019 між ТОВ “Дельмар Люкс” і ОСОБА_3 , №315-Л від 25.06.2018 між ТОВ “Дельмар Люкс” і ОСОБА_4 ;
- визнати протиправними та скасувати рішення ОСОБА_6 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), ухвалені в якості державного реєстратора Комунального підприємства “Криничанське бюро технічної інвентаризації”, Дніпропетровська обл., від 18.09.2019 (індексний номер 48741222, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1917173412101, номер запису про право власності 33279242), від 09.09.2019 (індексний номер 48589400, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1910140212101, номер запису про право власності 33140190), від 24.09.2019 (індексний номер 48838105, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1921648912101, номер запису про право власності 33369168);
- визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Черновської Людмили Григорівни Дніпропетровського міського нотаріального округу про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, ухвалене в якості державного реєстратора, від 08.07.2023 (індексний номер 68368671, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1917173412101, номер внесеного запису 50926499).
В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що між ним та відповідачем ТОВ фірма “Консоль ЛТД” було укладено договори пайової участі у фінансуванні будівництва, багатофункціонального торгівельно-офісного центру “Сіті-Центр” по пр. К. Маркса, 72-А у місті Дніпропетровську, після завершення будівництва якого позивач мав отримати у власність в натурі частину такого нерухомого майна у вигляді індивідуально визначеного договорами пайової участі приміщень. На думку Позивача, після сплати на виконання умов договорів пайової участі свого паю позивач набув право власності на об`єкт будівництва у вигляді нерухомого майна, розташованого на 3-му поверсі приміщення 301 загальною площею 190,7 кв.м. громадському будинку, торгівельно-офісному центрі, що розташований у АДРЕСА_1 .

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2025 у справі №904/5028/20(203/1009/20) у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельмар Люкс", Відповідача-2 Державного реєстратора Комунального підприємства "Будинок юстиції" Дніпропетровської обласної ради" Єрмоленко Наталії Сергіївни, Відповідача-4 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, Відповідача-5 Лейте ОСОБА_2 , Відповідача-6 ОСОБА_3 , Відповідача-7 ОСОБА_4 , Відповідача-8 Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Черновської Людмили Григорівни, Відповідача-9 Державного реєстратора Комунального підприємства “Криничанське бюро технічної інвентаризації” Колесник Інги Миколаївни, Відповідача-10 Міністерство юстиції України, Відповідача-11 Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Консоль", Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю “Дольник і К”, Фізична особа підприємець Филимонов Сергій Леонідович про визнання права на частку, визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора, визнання майнового права, визнання договорів недійсними – відмовлено.
Провадження у справі №904/5028/20 (203/1009/20) за позовом ОСОБА_1 в частині вимог до Відповідача-3 Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "СІТІ-ЦЕНТР" (ідентифікаційний код 37986797) - закрито.

Не погодившись із зазначеним рішенням, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулась ОСОБА_1 , в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлені позовні вимоги, за виключенням вимог про визнання недійсним договорів між ОК “ЖБК “Сіті-Центр” і ТОВ “Дельмар Люкс” про передачу (уступку) прав замовника забудовника №1-П від 16.09.2016 і № 2-П від 24.10.2016.
При цьому заявник апеляційної скарги посилається на те, що ТОВ «Дельмар Люкс» і ОК «ЖБК «Сіті-Центр» уклали договори №1-П від 16.09.2016 та №2-П від 24.10.2016 (якщо підтвердиться, що це дійсно реальний факт) за умовами яких від ОК «ЖБК «Сіті-Центр» на користь ТОВ «Дельмар Люкс» окрім прав замовника-забудовника без згоди позивача, як співвласника недобудованого ТДЦ «Сіті-Центр», в тому числі були передані право на реєстрацію права власності на цей незавершений будівництвом об`єкт та право на 100% майнових прав на площі в цьому об`єкті, яких ОК «ЖБК «Сіті-Центр» насправді не набувало. 
ТОВ «Дельмар Люкс», не маючи прав та передбачених законодавством документів, ініціювало здійснення (подало документи, в тому числі і договори №1-П від 16.09.2016 та №2-П від 24.10.2016) державної реєстрації свого одноосібного права власності на недобудований ТДЦ «Сіті-Центр», а державний реєстратор Єрмоленко Н.С. попри відсутність підстав таке право своїм рішенням зареєструвала та внесла відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради безпідставно внесло до Реєстру будівельної діяльності реєстраційний запис про реєстрацію повідомлення про зміну даних в дозволі на будівельні роботи, згідно якого новим замовником будівництва ТДЦ «Сіті-Центр» стало ТОВ «Дельмар Люкс», а в наступному на підставі поданого від ТОВ «Дельмар Люкс» акту готовності ТДЦ «Сіті-Центр» до експлуатації, який містив недостовірні відомості та підроблені підписи, видало ТОВ «Дельмар Люкс» сертифікат, що засвідчував відповідність збудованого об`єкту проектній документації, вимогам будівельних норм, стандартів і правил, хоч насправді ТДЦ «Сіті-Центр» побудований без дотримання проектної документації та в ньому, зокрема, відсутнє передбачене проектом приміщення, узгоджене в Пайовому договорі між позивачем і ТОВ фірма «Консоль ЛТД», майнове право на отримання якого у власність має позивач. 
ТОВ «Дельмар Люкс» за договорами купівлі-продажу майнових прав відчужило на користь ОСОБА_7 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 три приміщення (№№ 326, 327, 328), які були утворені в завершеному будівництвом ТДЦ «Сіті-Центр» на місці, де за проектною документацією повинно було бути приміщення, узгоджене в Пайовому договорі між позивачем і ТОВ фірма «Консоль ЛТД», майнове право на отримання якого у власність має позивач.
Державний реєстратор Колесник І.М. на підставі укладених за участі ТОВ «Дельмар Люкс» договорів купівлі-продажу майнових прав зареєструвала право власності на приміщення №326 за ОСОБА_7 , №327 – за ОСОБА_3 , №328 – за ОСОБА_4 , а приватний нотаріус Черновська Л.Г. в наступному на підставі договору про поділ майна подружжя повторно зареєструвала право власності на приміщення №326 за Лейте Насіменто Юлією Сергіївною. На підтвердження всіх цих обставин позивач у позовній заяві також посилається на відповідні наявні у справі докази. 
Суд безпідставно вирішив не досліджувати всі наведені у позовній заяві перелічені вище події й обставини, з якими позивач пов`язує порушення своїх законних прав та інтересів, що не узгоджується з вимогами ч. 1, 5 ст. 236 ГПК України про необхідність повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та стало першопричиною вибіркового й неповного з`ясування обставин. 
Звертає увагу, що подані від ТОВ «Дельмар Люкс» для державної реєстрації документи не передбачали і не підтверджували виникнення у ТОВ «Дельмар Люкс» речового права на земельну ділянку під незавершеним будівництвом ТДЦ «Сіті-Центр» та права на виконання будівельних робіт при його будівництві, як того на той час вимагав закон, або ж права власності на цей об`єкт.
Проте, суд при розгляді справи ці аргументи позивача залишив поза увагою та лише встановив, що державна реєстрація за ТОВ «Дельмар Люкс» права власності на незавершений будівництвом ТДЦ «Сіті-Центр» дійсно відбулася, що було відображено в розділі рішення «Обставини справи встановлені судом та докази, що їх підтверджують». Що ж до з`ясування переліку й змісту документів, на підставі яких за ТОВ «Дельмар Люкс» було зареєстровано одноосібне право власності на незавершений будівництвом ТДЦ «Сіті-Центр», та, відповідно, висновків про правомірність або протиправність ухваленого на їх підставі спірного рішення державного реєстратора, то судом цього зроблено не було.
Як не було судом оцінено і наявних у справі доказів, які за твердженням позивача свідчили про те, що насправді не укладалися договір між ТОВ «Люкс» і ОК «ЖБК «Сіті-Центр» від 15.02.2012 про передачу (уступку) прав замовника-забудовника та договір між ТОВ фірма «Консоль ЛТД» і ОК «ЖБК «Сіті-Центр» від 15.02.2012, на які міститься посилання в наявній у матеріалах справи копії договору №1-П від 16.09.2016 про передачу (уступку) прав замовника-забудовника, а також договір від 16.02.2012 між ТОВ фірма «Консоль ЛТД», ТОВ «Люкс» і ОК «ЖБК «Сіті-Центр», на який є посилання в копії договору №2-П від 24.10.2016 про передачу (уступку) прав замовника-забудовника.
До таких доказів, зокрема, відносяться лист ТОВ ПФК «Мідас» від 21.12.2020 з доданими документами (т. 2 а.с. 227 - 237), заява свідка ОСОБА_8 від 03.04.2023 (т. 9 а.с. 157), документи зі справи №904/4527/13 (т. 6 а.с. 1 - 82), документи зі справи №0418/1898/2012 (т. 6 а.с. 189 - 191), пояснення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Яворницького 72Б» від 12.05.2022 (т. 6 а.с. 222 - 223) та перелік пайовиків будівництва (т. 9 а.с. 22 - 27) із матеріалів справи №203/6972/13-ц.
Не згадує суд в рішенні і про наявні у справі докази, які за твердженням позивача доводять факт недотримання проєктної документації при добудові ТДЦ «Сіті-Центр» та наявність в поданому від ТОВ «Дельмар Люкс» акті готовності об`єкта до експлуатації від 01.07.2019 для введення ТДЦ «Сіті-Центр» в експлуатацію недостовірних відомостей і підроблених підписів.
В оскаржуваному рішенні суд послався, як на встановлені і підтверджені доказами обставини, на наступні начебто укладені договори: договір від 15.02.2012 про передачу (уступку) прав замовника-забудовника між ТОВ «Люкс» і ОК «ЖБК «Сіті-Центр»; договір від 15.02.2012 між ТОВ фірма «Консоль ЛТД» і ОК «ЖБК «Сіті-Центр»; договір №1-П від 16.09.2016 про передачу (уступку) прав замовника-забудовника між ОК «ЖБК «Сіті-Центр» і ТОВ «Дельмар Люкс».
В матеріалах справи наявні лише світлокопії перелічених договорів (т. 1 а.с. 96, 98 – 99; т. 4 а.с. 39 – 41; т. 13 а.с. 124 – 127, 129). При цьому світлокопія договору №1-П від 16.09.2016 (т. 4 а.с. 39 - 41), що була надана на вимогу суду ліквідатором ТОВ «Дельмар Люкс» разом зі світлокопією договору №2-П від 24.10.2016 про передачу (уступку) прав замовника-забудовника між ОК «ЖБК «Сіті-Центр» і ТОВ «Дельмар Люкс» (т. 4 а.с. 37 - 38), про існування якого суд в своєму рішенні чомусь не згадує, не завірена як копія навіть підписом ліквідатора, який в клопотанні про долучення документів від 26.07.2021 (т. 4 а.с. 34 - 36) з цього приводу пояснив, що подає світлокопії даних договорів без завірення, оскільки їх оригіналів він не має і ніколи не оглядав.
Спочатку у позовній заяві, а потім в письмових поясненнях з приводу наявних у справі письмових доказів від 23.07.2025 позивач заявив суду про те, що вважає, що ОК «ЖБК «Сіті-Центр» насправді не укладав всі перелічені вище договори та на підставі ч. 2 ст. 74 ГПК України попросив суд визнати таку обставину встановленою.
Отже, за наведених обставин суд першої інстанції без дослідження оригінальних екземплярів, а не їх світлокопій, не мав права приймати до уваги та посилатися в рішенні на начебто укладені за участі ОК «ЖБК «Сіті-Центр» договори від 15.02.2012 і договір №1-П від 16.09.2016.
При розгляді справи судом першої інстанції не досліджувався не тільки в оригіналі, але й навіть в копії, начебто підписаний 15.02.2012 ТОВ «Консоль ЛТД» та ОК «ЖБК «Сіті-Центр» акт приймання-передачі об`єкту, і до матеріалів справи такий акт в якості доказу не подавався й не приєднувався.
Тобто, начебто з`ясована та відображена у рішенні суду така фактична обставина, як підписання 15.02.2012 ТОВ «Консоль ЛТД» та ОК «ЖБК «Сіті-Центр» акту приймання-передачі об`єкту незавершеного будівництва, не підтверджується наявними у справі безпосередньо дослідженими судом доказами та не повинна була братися судом до уваги при вирішенні спору.
Висновок суду про 70-ти відсоткову готовність об`єкту незавершеного будівництва на момент переходу прав замовника-забудовника до ТОВ «Дельмар Люкс» не підтверджується жодними доказами. В наявних же у справі доказах відомості про стан будівельної готовності ТДЦ «Сіті-Центр» в наближену до дати начебто укладеного між ОК «ЖБК «Сіті-Центр» і ТОВ «Дельмар Люкс» договору про передачу (відступлення) прав замовника-забудовника №1-П від 16.09.2016 істотно різняться і не співпадають з висновком суду. Так, зокрема, в матеріалах проведеної на замовлення ТОВ «Дельмар Люкс» станом на 06.09.2016 технічної інвентаризації ТДЦ «Сіті-Центр» (т. 7 а.с. 14 - 85) вказано, що готовність незавершеного будівництва складає 62% (т. 7 а.с. 52), а у виготовленому за її результатами технічному паспорті зазначено, що готовність незавершеного будівництва складає 27% (т. 1 а.с. 109 – 125, т. 4 а.с. 143 – 162).
В матеріалах справи відсутні й докази того, що добудова ТДЦ «Сіті-Центр» здійснювалася за участі, силами та за кошти ОК «ЖБК «Сіті-Центр» та/або ТОВ «Дельмар Люкс». Навпаки, згідно наявних у матеріалах справи пояснень ліквідаторів ОК «ЖБК «Сіті-Центр» та ТОВ «Дельмар Люкс» (т. 4 а.с. 26 – 28; т. 8 а.с. 128 – 136; т. 9 а.с. 94 – 98; т. 10 а.с. 1 – 2, 46 – 47, 50 – 53; т. 13 а.с. 12 - 15) в процесі ліквідації вони не отримували від керівників банкрутів жодних документів, пов`язаних із добудовою ТДЦ «Сіті-Центр». А такий факт може свідчити про те, що ОК «ЖБК «Сіті-Центр» і ТОВ «Дельмар Люкс» в жодних господарських зобов`язаннях, пов`язаних із добудовою ТДЦ «Сіті-Центр», участі не брали та свої кошти на фінансування добудови не витрачали.
Частина 7 ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції станом на 19.01.2012, чинній на момент імовірного укладення договорів від 15.02.2012 і 16.02.2012) прямо допускала можливість здійснення замовником передачі (відступлення) свого права на будівництво об`єкта іншому замовнику, що могло відбуватися в тому числі й на підставі відповідного цивільно-правового договору, який в такому випадку стає юридичною підставою для переходу до набувача відступлених по договору прав замовника-забудовника та переоформлення дозволу на виконання будівельних робіт.
На переконання апелянта, є очевидним, що встановлення при розгляді справи на підставі належних і допустимих доказів факту укладення чи не укладення договору між ОК «ЖБК «Сіті-Центр» та ТОВ «Люкс» від 15.02.2012 про передачу (уступку) прав замовника-забудовника, договору між ОК «ЖБК «Сіті-Центр» та ТОВ фірма «Консоль ЛТД» від 15.02.2012 та договору між ОК «ЖБК «Сіті-Центр», ТОВ фірма «Консоль ЛТД» і ТОВ «Люкс» від 16.02.2012, на підставі яких ОК «ЖБК «Сіті-Центр» імовірно набув та за начебто укладеними договорами про передачу (уступку) прав замовника-забудовника №1-П від 16.09.2016 і №2-П від 24.10.2016 відступив на користь ТОВ «Дельмар Люкс» права замовника будівництва ТДЦ «Сіті-Центр», має не тільки визначальне й істотне, але навіть вирішальне значення для ухвалення законного й обґрунтованого рішення, а зазначений вище зроблений судом протилежний висновок є безпідставним, помилковим та став однією із причин, що призвели до неповного і необ`єктивного з`ясування всіх обставин справи та помилкових підсумкових висновків.
При розгляді справи суд першої інстанції встановив та зазначив в оскаржуваному рішенні, що свої зобов`язання за договорами пайової участі позивач виконав в повному обсязі, сплативши обумовлені суми пайового внеску, про що свідчать відповідні квитанції. 
Разом з цим, суд жодним чином не оцінив таку обставину та незважаючи на наявність достатніх доказів і нормативних підстав, включно із сталою судовою практикою вищої судової інстанції, не зробив висновків ні про набуття позивачем 18.06.2007 прав співвласника в спільній частковій власності на матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі будівництва ТДЦ «Сіті-Центр», ні про набуття позивачем майнового права на виділ та отримання в натурі у власність по закінченні будівництва розташованого в ТДЦ «Сіті-Центр» приміщення, узгодженого в укладеному з ТОВ фірма «Консоль ЛТД» Пайовому договорі.
Отже, на переконання апелянта, є абсолютно очевидним, що позивач, як інвестор за кошти якого і на підставі Пайового договору з яким на паях з іншими інвесторами споруджувався ТДЦ «Сіті-Центр», є особою, яка в узгодженій частці в розмірі 1,726% набула 18.06.2007 первісне право спільної часткової власності на новостворюваний об`єкт інвестування, а також майнове право на виділ та отримання в натурі у власність по закінченні будівництва ТДЦ «Сіті-Центр» обумовленого в Пайовому договорі приміщення, і після набуття позивачем таких прав ні забудовник (ТОВ фірма «Консоль ЛТД»), з яким він перебував у договірних відносинах, ні тим більше замовник будівництва (ТОВ «Люкс») не мали права відчужувати на користь будь-якої іншої особи весь цей об`єкт інвестування в цілому або належні позивачу майнові права на наявне в ньому приміщення, зокрема й за умовами начебто укладених з ОК «ЖБК «Сіті-Центр» договорів від 15.02.2012 і 16.02.2012, реальність яких при розгляді справи так і не була підтверджена належними і допустимими доказами.
Оскільки ТОВ фірма «Консоль ЛТД» належні позивачу права співвласника ТДЦ «Сіті-Центр» та майнові права на розташоване в ньому приміщення під сумнів не ставило й не порушувало, як і не завдавало позивачу майнової шкоди внаслідок самовільного перетворення ТДЦ «Сіті-Центр» та розташованого в ньому призначеного для позивача приміщення, то саме ТОВ фірма «Консоль ЛТД», а не ТОВ «Дельмар Люкс», як помилково й неправильно зазначив суд у рішенні, було б неналежним відповідачем за переліченими позовними вимогами. 
Позовних вимог до ТОВ «Дельмар Люкс» про примусове виконання договірних зобов`язань, які виникли у ТОВ фірма «Консоль ЛТД» за укладеним із позивачем Пайовим договором та спрямовані на захист прав в зобов`язально-правових відносинах з ТОВ фірма «Консоль ЛТД», позивач не заявляв, а заявлені перелічені вище вимоги відносяться до встановлених законом способів захисту майнових прав та інтересів в речово-правових й деліктних відносинах, особою-порушником прав в яких виступає ТОВ «Дельмар Люкс», з яким позивач дійсно не перебуває і не повинен обов`язково перебувати у договірних зобов`язально-правових відносинах для можливості пред`явлення означених позовних вимог, що свідчить про правомірність їх пред`явлення саме до ТОВ «Дельмар Люкс», як одного із відповідачів, та безпідставність й помилковість висновків суду, що відповідачем за такими позовними вимогами має бути ТОВ фірма «Консоль ЛТД».
В оскаржуваному рішенні суд із посиланням на правовий висновок, зроблений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №916/1415/19 (стосовно правильності та наслідків неправильного обрання належного й ефективного способу захисту прав) зазначив, що заявлені позивачем позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення державної реєстрації права власності, визнання недійсним договорів про передачу прав замовника-забудовника, визнання недійсним та скасування реєстрації повідомлення про зміни даних в дозволі на будівельні роботи, визнання недійним запису, акта та сертифіката готовності об`єкта до експлуатації та зобов`язання привести будівельний об`єкт у відповідність до проєктної документації у разі їх задоволення не призведуть до поновлення прав позивача, що свідчить про обрання неправильного та неефективного способу захисту у цих правовідносинах, у зв`язку з чим суд дійшов до висновку про необхідність відмови у їх задоволенні з наведених підстав. 
Апелянт вважає, що відмова у задоволенні перелічених позовних вимог з таких підстав не передбачена законами, суперечить ст. ст. 8, 55, 129 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практиці Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 13 даної Конвенції.

Міністерство юстиції України у відзиві на апеляційну скаргу вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржуване рішення – без змін. Зазначає, що Верховний Суд не підтримав міркувань позивача у справі № 904/5028/20 (203/1014/19) про те, що у випадку звільнення державного реєстратора до справи нібито залучається Міністерство юстиції України, та погодився із висновком суду апеляційної інстанції у справі № 904/5028/20 (203/1014/19) про те, що позивачем у справі № 203/1014/19 не доведено належними засобами доказування чим саме Міністерство юстиції України вплинуло на права позивача у вказаній справі. 
На момент прийняття державним реєстратором Комунального підприємства «БУДИНОК ЮСТИЦІЇ» ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ» Єрмоленко Наталією Сергіївною, державним реєстратором Комунального підприємства «Криничанське бюро технічної інвентаризації» Колесник Інгою Миколаївною оскаржуваних рішень, Мін`юст та державний реєстратор були окремими суб`єктами владних повноважень, що наділялись різною компетенцією у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, а державний реєстратор та суб`єкт державної реєстрації прав були визначені особами, які самостійно несуть відповідальність за порушення законодавства у сфері державної реєстрації прав.
Таким чином, посилання сторони позивача на залучення Мін`юсту до участі у справі № 904/5028/20 (203/1009/20) в якості відповідача є помилковим, оскільки документи, які було подано до набрання чинності Законом № 159-IX для проведення реєстраційних дій та які перебували на розгляді в акредитованих суб`єктів державної реєстрації були передані до суб`єктів державної реєстрації, що забезпечують зберігання реєстраційних справ, а саме виконавчих органів міських рад, міст обласного та/або республіканського, Автономної Республіки Крим, значення, Київською, Севастопольською міськими, районними, районними у містах Києві та Севастополі державними адміністраціями за місцезнаходженням відповідного майна.
Інші учасники правом надання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 29.08.2025 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді – Іванова О.Г. (доповідач), судді – Верхогляд Т.А., Мороз В.Ф.
З огляду на відсутність в суді апеляційної інстанції матеріалів справи на час надходження скарги, ухвалою суду від 01.09.2025 здійснено запит матеріалів справи №904/5028/20 (203/1009/20) із Господарського суду Дніпропетровської області та відкладено вирішення питання про рух апеляційної скарги до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.
03.09.2025 матеріали справи надійшли до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.09.2025 (суддя – доповідач Іванов О.Г.) апеляційну скаргу залишено без руху через неподання апелянтом належних доказів судового збору (визначена сума сплати 63 681,12 грн). Скаржнику наданий строк (10 днів) для усунення недоліків апеляційної скарги відповідно до ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.09.2025 (колегія суддів у складі: Іванов О.Г. (головуючий, доповідач), судді Верхогляд Т.А., Мороз В.Ф.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2025 у справі №904/5028/20 (2903/1009/20); розгляд справи призначений у судовому засіданні на 20.01.2026.
Ухвалою від 29.09.2025 розглянута заява про відвід колегії судів, подана представником позивачки, яку визнано необґрунтованою; передано заяву представника ОСОБА_1 адвоката Сидоренко Олега Петровича про відвід колегії суддів для вирішення питання про відвід передати судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу. 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Центрального апеляційного господарського суду від 01.10.2025 для розгляду заяви представника ОСОБА_1 адвоката Сидоренко Олега Петровича про відвід колегії суддів у складі: Іванова О.Г., Верхогляд Т.А., Мороза В.Ф. від розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 у справі №904/5028/20 (203/1009/20) визначено головуючого суддю (суддя-доповідач) Кощеєва І.М.
Ухвалою суд 03.10.2025 у задоволенні заяви про відвід відмовлено.
20.01.2026 до суду від представника апелянта – адвоката Сидоренко О.П. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи обґрунтоване виникненням непередбачуваних сімейних обставин. 
Розглянувши у судовому засіданні 20.01.2026 заявлене клопотання представника апелянта, колегія суддів його задовольнила та ухвалою від 20.01.2026 розгляд справи відкладений на 14.04.2026.
В судовому засіданні 14.04.2026 оголошено перерву до 11.06.2026.
В судовому засіданні 11.06.2026 Центральним апеляційним господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення присутніх у судових засіданнях представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.
12.01.2004 між ТОВ “ЛЮКС” та ТОВ фірма “КОНСОЛЬ ЛТД” було укладено Договір про спільну діяльність щодо часткової участі у будівництві офісно-торгівельного центру “Сіті-центр” по проспекту К. Маркса, 72 “А” у м. Дніпропетровську (у формі простого товариства) за № 0419/239-68 (далі по тексту - Договір № 0419/239-68 від 12.01.2004).
Згідно з п. 1.1 Договору № 0419/239-68 від 12.01.2004, учасники за даним Договором зобов`язуються спільно діяти без створення юридичної особи шляхом об`єднання своїх вкладів у формі простого товариства для досягнення спільної господарської мети: проектування, будівництво і введення в експлуатацію офісно-торгівельного центру “Сіті-центр” по пр. К.Маркса, 72 “А” у м. Дніпропетровську, який надалі іменується “Об`єкт”.
Відповідно до п. 3.1 Договору № 0419/239-68 від 12.01.2004, внески Учасників у спільну сумісну діяльність, а також майно, створене чи перероблене сторонами у результаті спільної діяльності є спільною частковою власністю Учасників.
У п. 3.3 Договору № 0419/239-68 від 12.01.2004 встановлено, що Учасники дійшли згоди щодо визначення часток Учасників у спільній частковій власності, визначив їх у процентному відношенні наступним чином:
Відповідно до п.3.3.1 договору, частка ТОВ “ЛЮКС” складає 1 % в Об`єкті, вказаному у п. 1.1 даного Договору;
Пунктом 3.3.2 договору передбачено, що частка ТОВ фірми “КОНСОЛЬ ЛТД” складає 99 % в Об`єкті, вказаному у п. 1.1 даного Договору.
Згідно з п. 3.4 Договору № 0419/239-68 від 12.01.2004, після досягнення Учасниками загальної мети у спільній сумісній діяльності, вказаній в п. 1.1 даного Договору, Об`єкт розподіляється між Учасниками і залученими пайовиками у наступному порядку:
Відповідно до п. 3.4.1. договору, ТОВ “ЛЮКС” і залучені ним пайовики отримують 1 % усіх житлових і нежитлових площ Об`єкта;
Згідно з п. 3.4.2 Договору ТОВ фірма “КОНСОЛЬ ЛТД” і залучені ним пайовики отримують 99 % усіх житлових і нежитлових площ Об`єкта.
Пунктом 4.2 Договору № 0419/239-68 від 12.01.2004 передбачено, що ТОВ “ЛЮКС” надає ТОВ фірмі “КОНСОЛЬ ЛТД” право залучення для будівництва Об`єкта часткових коштів юридичних і фізичних осіб на підставі окремих договорів про спільну діяльність, у межах частки ТОВ фірма “КОНСОЛЬ ЛТД”, визначеної у п. 3.3 даного Договору.
Згідно з п. 2.1.1 Договору № 0419/239-68 від 12.01.2004 ТОВ “ЛЮКС” виконувало функції замовника по будівництву Об`єкта, а ТОВ фірма “КОНСОЛЬ ЛТД”, згідно з п. 2.2 Договору № 0419/239-68 від 12.01.2004, виступило особою, яка виконує усі будівельні роботи, тобто забудовником.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.07.2014 у справі № 203/6972/14 встановлено, що 15.12.2005 між ТОВ “Люкс”, ТОВ фірма “Консоль ЛТД” та ПП “Плутон” укладено угоду (далі по тексту - Угода від 15.12.2005) до вказаного вище договору про спільну діяльність №0419/239-68 від 12.01.2004, якою останній викладено в новій редакції з урахуванням появи нового учасника простого товариства - ПП “Плутон”. За даним договором його сторони домовились спільно діяти без створення юридичної особи шляхом об`єднання своїх вкладів у формі простого товариства для досягнення загальної господарської мети - проектування, будівництво та введення в експлуатацію об`єкту - офісно-торгівельного центру “СІТІ-ЦЕНТР” по пр. К.Маркса, 72 А. Учасники такого товариства не переслідують мету отримання прибутку. За змістом п.2.2.1, 2.2.8, 3.4, 4.2 частка ТОВ “Люкс” в об`єкті будівництва складає - 0,9%, частка ТОВ “Консоль ЛТД” - 99%, а ПП “Плутон” - 0,1%. При цьому ТОВ “Консоль ЛТД” набуває право на залучення для будівництва об`єкту дольові (паї) кошти фізичних осіб на підставі окремих договорів про спільну діяльність - в межах своєї частки (99%). Після закінчення будівництва об`єкту нерухомості відбувається розподіл часток сторін договору з урахуванням залучених пайовиків.

Між ТОВ фірмою “КОНСОЛЬ ЛТД” та ОСОБА_1 було укладено Договір пайової участі у фінансуванні будівництва багатофункціонального торгівельно-офісного центру №1849/17-90 (р) від 16.06.2006 (щодо приміщення №301).
Відповідно до змісту п. 1.1 Пайового договору 1849/17-90 (р) від 16.06.2006, учасники за даними договорами, без створення юридичної особи, на підставі об`єднання своїх пайових вкладів зобов`язані сумісно діяти для досягнення спільної мети: отримання правовстановлюючих документів, проектування, будівництво та введення в експлуатацію багатофункціонального торгівельно-офісного комплексу “Сіті-Центр” по пр. Карла Маркса, 72 у м. Дніпропетровську.
Кошти на виконання зазначеного вище Пайового договору (в сумі еквівалентній 455 800 дол. США), були взаємозараховані ТОВ фірмою “КОНСОЛЬ ЛТД” за згодою ОСОБА_1 за Договором пайової участі у фінансуванні будівництва багатофункціонального торгівельно-офісного центру №1849/17-90 (р) від 16.06.2006, що підтверджується платіжними дорученнями від 22.06.2006, 18.09.2006, 18.12.2006, 19.03.2007, 18.06.2007, що також підтверджується довідками ТОВ фірма “КОНСОЛЬ ЛТД” про повне внесення пайового внеску (а.с. 30-32 том 1).

З матеріалів реєстраційної справи 1215521712101 вбачається, що 15.02.2012 між ТОВ “ЛЮКС” та ОК “ЖБК “СІТІ-ЦЕНТР” було укладено Договір про передачу (уступку) прав замовника-забудовника (далі по тексту - Договір від 15.02.2012).
Згідно змісту п. 1 Договору від 15.02.2012, ТОВ “ЛЮКС” передає (уступає) ОК “ЖБК “СІТІ-ЦЕНТР” усі свої права замовника-забудовника торгівельно-ділового центру (маркетингова назва - багатофункціональний торгівельно-офісний центр “СІТІ-ЦЕНТР”), що має в подальшому назву Об`єкт, який споруджується у м. Дніпропетровську за проектною документацією, що погоджена ГоловАПУ від 20.10.2006 № 290 (наказ від 15.12.2006 № 18) на земельних ділянках з кадастровими номерами 1210100000:06:089:0092, 1210100000:06:089:0077, 1210100000:06:089:0078, що розташовані по пр. Карла Маркса в районі будинку № 72-А.
У п. 3 Договору від 15.02.2012 визначено, що в обсяг прав, які передаються (уступаються) на користь ОК “ЖБК “СІТІ-ЦЕНТР” замовника-забудовника Об`єкта входять усі права, які виникли у ТОВ “ЛЮКС”, як у замовника-забудовника Об`єкта, на підставі законодавства і укладених договорів, в тому числі:
право на проектну та проектно-кошторисну документацію на Об`єкт (в тому числі право на внесення змін у проектну документацію);
право на оформлення (переоформлення) прав землекористування земельними ділянками, на яких споруджується Об`єкт;
право на оформлення та реєстрацію за ОК “ЖБК “СІТІ-ЦЕНТР” права власності на Об`єкт незавершеного будівництва;
право на виконання функцій замовника при будівництві Об`єкта (в тому числі право на отримання декларації про початок робіт (дозволу про початок будівельних робіт), а також декларацію про введення в експлуатацію;
право вимоги виконання своїх зобов`язань стороною договору про спільну діяльність № 0419/239/68 від 12.01.2004;
ОК “ЖБК “СІТІ-ЦЕНТР” отримує майнові права на 100 % площі Об`єкта будівництва, після чого передає їх пайовикам будівництва, які були залучені ТОВ “ЛЮКС” та/або ОК “ЖБК “СІТІ-ЦЕНТР” на підставі відповідних Договорів на умовах ОК “ЖБК “СІТІ-ЦЕНТР”.

Також 15.02.2012 укладено Договір між ТОВ фірма “Консоль ЛТД” та ОК “ЖБЖ “Сіті-Центр”, яким передано останньому право на завершення будівництва та введення об`єкта в експлуатацію.

01.02.2021 у поданій заяві свідка (т. 3, а.с. 12) ОСОБА_9 зазначає, що перебуваючи на посаді голови правління ОК “ЖБК “Сіті-Центр” не укладав з ТОВ “ЛЮКС” Договір про передачу (уступку) прав замовника-забудовника від 15.02.2012 та акт приймання-передачі від 15.02.2012, який є додатком №1 до цього договору.

Згідно даних Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, станом на липень 2014 року замовником по Об`єкту “Будівництво торгівельно-ділового центру по пр. К. Маркса, 72 А в межах наданої у користування земельної ділянки; Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, просп. К. Маркса, 72 А” виступало ТОВ “ЛЮКС”, яке зверталось до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області із повідомленням про зміну даних в дозволі на будівельні роботи.

Пайовики будівництва торгово-ділового центру (багатофункціональний торгівельно-офісний центр “Сіті-Центр”, розташований в м. Дніпропетровську по пр. Карла Маркса в районі будинку № 72-а на земельних ділянках з кадастровими номерами 1210100000:06:089:0077, 1210100000:06:089:0078, 1210100000:06:089:0092 (далі по тексту -“Об`єкт”), в тому числі і Супрун М.В., уклали Угоди пайовиків будівництва багатофункціонального торгівельно-офісного центру “Сіті-Центр” від 21.03.2013 (далі по тексту - Угоди від 21.03.2013), відповідно до змісту яких визначалось, що пайовики, будучи власниками незавершеного будівництва Об`єкту, вирішили за необхідне визначити розмір частки кожного з них у праві спільної дольової власності на даний Об`єкт, який на момент укладання даної угоди, відповідно до вимог закону, є сукупністю матеріалів, устаткування та інших матеріальних цінностей, які використовуються у процесі його будівництва.
Відповідно до змісту п. 5 зазначених Угод від 21.03.2013, натуральним вираженням, розрахованих на підставі дійсної угоди, розмірів часток пайовиків у праві загальної дольової власності на Об`єкт є приміщення (паркувальні місця), право на отримання яких пайовики мають за умовами Пайових договорів. Особою зобов`язаною та відповідальною перед пайовиками за виділ у натурі їх часток є ТОВ фірма “КОНСОЛЬ ЛТД”, яке прийняло на себе дане зобов`язання за умовами Пайових договорів, або будь-яка інша особа, погоджена сторонами Пайових договорів.
Між ТОВ фірмою “КОНСОЛЬ ЛТД” та ОСОБА_1 було укладено Угоду від 21.03.2013 до Пайового договору (т. 1, а.с. 41), в якій за згодою сторін визначено, що в створеній Пайовим договором спільній частковій власності позивачу належить частка в розмірі 1,726%, що відповідає розміру частки позивача в зведеній таблиці, яка є додатком до Угоди пайовиків будівництва об`єкту від 21.03.2013.
В укладеній між позивачем та ТОВ фірмою “Консоль ЛТД” угоді від 21.03.2013 окрім іншого, в п. 2 зафіксовано, що ТОВ фірма “Консоль ЛТД” підтверджує, що на момент підписання угоди створений за Пайовим договором об`єкт спільної часткової власності являє собою незавершений будівництвом багатофункціональний торгово-офісний центр “СІТІ-ЦЕНТР” зі ступенем готовності близько 75%, який розташовано в м. Дніпропетровську на земельних ділянках загальною площею 0,2242 га (кадастрові номери 1210100000:06:089:0077, 1210100000:06:089:0078, 1210100000:06:089:0092) по проспекту Карла Маркса, в районі будинку 72 “А”.

Крім того, відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ фірма “КОНСОЛЬ ЛТД” з 31.03.2017 перебуває в стані припинення за судовим рішенням про банкрутство і відкриття ліквідаційної процедури № 911/5186/14 від 04.08.2016.

Кіровським районним судом м. Дніпропетровська у справі № 0418/1898/2012 прийнято ухвалу від 13.06.2016 (провадження № 2-з/0203/50/2016), на виконання якої, рішенням сесії VII скликання Дніпропетровської міської ради “Про присвоєння адреси незавершеній будівництвом будівлі багатофункціонального торговельно-офісного комплексу по просп. Дмитра Яворницького (Центральний район)” за № 81/16 від 01.12.2016, вирішено присвоїти незавершеній будівництвом будівлі багатофункціонального торговельно-офісного комплексу по просп. Дмитра Яворницького адресу - просп. Дмитра Яворницького, 72 Б, з метою захисту майнових прав громадян, які інвестували кошти в будівництво багатофункціонального торговельно-офісного комплексу по просп. Дмитра Яворницького в районі буд. 72 А (а.с. 42, 95 том 1).

16.09.2016 між ОК “ЖБК “СІТІ-ЦЕНТР” та ТОВ “ДЕЛЬМАР ЛЮКС” було укладено Договір № 1 -П про передачу (уступку) прав замовника-забудовника (далі по тексту -Договір № 1-П від 16.09.2016) (а.с. 13-14 том 3).
Згідно змісту п.п. 1-2 Договору № 1-П від 16.09.2016, ОК “ЖБК “СІТІ-ЦЕНТР” передає (уступає) ТОВ “ДЕЛЬМАР ЛЮКС” всі свої права замовника-забудовника офісно-торгівельного центру “Сіті-Центр” за адресою: м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, в районі будинку 72-А, розташованого на земельних ділянках з кадастровими номерами 1210100000:06:089:0092, 1210100000:06:089:0078, 1210100000:06:089:0077 (надалі - Об`єкт). Права на Об`єкт належать ОК “ЖБК “СІТІ-ЦЕНТР” на підставі Договору від 15.02.2012 про передачу (уступку) прав замовника-забудовника, укладеного з ТОВ “Люкс” та акту приймання-передачі до даного договору з ТОВ “Люкс”, а також на підставі Договору від 15.02.2012 та акту приймання-передачі з ТОВ фірма “КОНСОЛЬ ЛТД”. 
Крім того, укладення даного Договору відбувається на підставі волевиявлення пайовиків, які вкладали власні кошти в будівництво Об`єкту, залучаючи до участі у будівництві ТОВ фірму “КОНСОЛЬ ЛТД”, та у зв`язку з невиконанням обов`язків з боку ТОВ фірми “Консоль ЛТД” прийняли рішення щодо завершення будівництва Об`єкту, залучаючи в якості замовника-забудовника Об`єкту ТОВ “ДЕЛЬМАР ЛЮКС”, що відображено в протоколах загальних зборів пайовиків Об`єкту від 25.07.2016 та від 15.08.2016.

ОК “ЖБК “СІТІ-ЦЕНТР” було зареєстровано у якості юридичної особи 11.01.2012 та на момент укладання Договору від 15.02.2012 зареєстрованими видами його діяльності були: 81.10 Комплексне обслуговування об`єктів; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

На підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 34610300 від 04.04.2017 державним реєстратором КП “БУДИНОК ЮСТИЦІЇ” ДОР” Єрмоленко Н.С. внесено 29.03.2017 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис № 19801712 щодо об`єкту нерухомого майна з реєстраційним номером 1215521712101:
Об`єкт нерухомого майна: незавершене будівництво, торгівельно-діловий центр, об`єкт житлової нерухомості відповідно до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право приватної власності на об`єкт з реєстраційним номером 1215521712101 належить ТОВ “ДЕЛЬМАР ЛЮКС”.
Заяву про державну реєстрацію права власності було зареєстровано Комунальним підприємством “Будинок Юстиції” Дніпропетровської обласної ради 29.03.2017 з реєстраційним номером 21637864.

Державним реєстратором прав на нерухоме майно Комунального підприємства “Будинок Юстиції” Дніпропетровської обласної ради Єрмоленко Наталією Сергіївною 04.04.2017 було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за № 34610300, яким вирішено:
“Провести державну реєстрацію права власності, форма власності: приватна та об`єкт незавершеного будівництва, торгівельно-діловий центр, що розташований АДРЕСА_1 , кадастрові номери земельних ділянок 1210100000:06:089:0078, 1210100000:06:089:0077, 1210100000:06:089:0092, за суб`єктом: ТОВ “ДЕЛЬМАР ЛЮКС”, податковий номер/серія, номер паспорті НОМЕР_6 .
Відкрити розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційну справу на об`єкт нерухомого майна”.
Державним реєстратором прав на нерухоме майно Комунального підприємства “Будинок Юстиції” Дніпропетровської обласної ради Єрмоленко Наталією Сергіївною 29.03.2017 о 18:06:18 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис про право власності за № 19801712 на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 1215521712101.
Відповідно до інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право приватної власності на об`єкт з реєстраційним номером 1215521712101 належить ТОВ “ДЕЛЬМАР ЛЮКС”.

На сесії VII скликання Дніпровською міською радою прийнято рішення за №345/36 від 24.10.2018 “Про передачу земельних ділянок по АДРЕСА_1 в оренду ТОВ “ДЕЛЬМАР ЛЮКС”, код ЄДРПОУ 40739146, по фактичному розміщенню незавершеного будівництвом торговельно-ділового центру”, відповідно до змісту якого передано земельні ділянки площею 0,0741 га (кадастровий номер 1210100000:06:089:0120), площею 0,0565 га (кадастровий номер 1210100000:06:089:0121), площею 0,0936 га (кадастровий номер 1210100000:06:089:0119), по АДРЕСА_1 , в оренду строком на десять років ТОВ “ДЕЛЬМАР ЛЮКС”.
З тексту даного рішення вбачається, що зазначені вище земельні ділянки передані ТОВ “ДЕЛЬМАР ЛЮКС” по фактичному розміщенню незавершеного будівництвом торговельно-ділового центру по АДРЕСА_1 .
В Об`єкті на 3-му поверсі на місці, де за проектною документацією в осях А-В:7-10 повинно було бути утворене ізольоване нежитлове приміщення загальною проектною площею 190,7 кв. м (в матеріалах технічної інвентаризації фактичною площею 194,3 кв. м станом на 06.09.2016 - приміщення №333), фактично знаходяться 55,5 кв. м (т. 7 а.с. 132, №326 площею 107,7 кв. м, №327 площею 28,7 кв. м і №328 площею 148 кв.м.). 
Згідно інформації, отриманої 15.12.2023 із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником приміщення №326 є Лейте ОСОБА_2 (т. 10 a.c. 140 - 141), приміщення №327 - ОСОБА_3 (т. 10 a.c. 142 - 143), приміщення №328 - ОСОБА_4 (т. 10 а.с. 144 - 145). 
З копій документів реєстраційних справ зазначених приміщень, наданих на запит суду органом державної реєстрації прав (т. 11 а.с. 10 - 153), вбачається, що Лейте Насіменто Юлія Сергіївна набула у власність своє приміщення на підставі укладеного з ТОВ “Дельмар Люкс” договору купівлі-продажу майнових прав №308-Л від 04.04.2018 (т. 11 а.с. 51 - 60), ОСОБА_3 договору купівлі-продажу майнових прав №308/1-Л від 18.02.2019 (т. 11 а.с. 123 - 132), ОСОБА_4 - договору купівлі-продажу майнових прав №315-Л від 25.06.2018 (т. 11 а.с. 92 – 101). 
Ці договори є однотипними та за умовами наявного в них пункту 2.1 Продавець (ТОВ “Дельмар Люкс”) продає, а Покупець купує майнові права на Об`єкт нерухомості (відповідне приміщення) у порядку та на умовах, передбачених договором, та у відповідності до норм Цивільного кодексу України, що визначають загальні положення про купівлю-продаж. 
Внаслідок виконання сторонами цих договорів право власності на передане від продавця відповідному покупцю обумовлене договором приміщення було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Колесник Інгою Миколаївною, Комунальне підприємство “Криничанськеке бюро технічної інвезентаризації”, Дніпропетровська обл. (з відкриттям розділу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із наступного:
- добудова об`єкту відбулась не силами і не за кошти ТОВ "Консоль ЛТД" та ТОВ "БК Консоль Строй ЛТД", з якими у позивача були договірні відносини, і які, відповідно, мали перед позивачем зобов`язання щодо передачі йому готових приміщень в об`єкті будівництва;
- на підставі викладеного суд дійшов до висновку про те, що ТОВ “Дельмар люкс” не має зобов`язань перед позивачем через відсутність укладеного безпосередньо з ним, як забудовником, відповідного договору, тому не може бути особою, яка зобов`язана задовольнити вимогу пайовика щодо отримання на праві власності об`єкта нерухомості;
- в матеріалах справи відсутні докази правонаступництва ТОВ “Дельмар люкс” прав і обов`язків ТОВ “Консоль ЛТД” за укладеним з позивачем договором пайової участі;
- оскільки правовідносини щодо пайової участі у будівництві існувало між Позивачем та ТОВ “Консоль Лтд”, господарський суд вважає, що зобов`язаною особою щодо передачі у власність позивача відповідних об`єктів є ТОВ “Консоль Лтд”. Натомість, згідно встановлених обставин справи будівництво завершували інші особи, які не мали договірних відносин з позивачем;
- позов у справі щодо захисту майнових прав позивача на отримання у власність приміщення (в частині позовних вимог про визнання за позивачем права на частку у розмірі 1,726/100 (1,726%) в праві спільної часткової власності на використані при будівництві будівлі матеріали, обладнання та інше майно, та визнання за позивачем майнового права на отримання в завершеній будівництвом будівлі та оформлення у власність приміщення, узгодженого в укладеному з ТОВ «Консоль Лтд» договорі) пред`явлено до неналежних відповідачів, оскільки ТОВ «Консоль Лтд» не є відповідачем у даній справі, а задоволення іншої частини позовних вимог не призведе до поновлення прав позивача, що свідчить про обрання неправильного та неефективного способу захисту у цих правовідносинах.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з такими висновками господарського суду та зазначає наступне.
В межах справи №904/5028/20 про банкрутство ТОВ “Дельмар Люкс” розглядається позов ОСОБА_1 до, зокрема, ТОВ “Дельмар Люкс”, Обслуговуючого кооперативу «ЖБК “Сіті-Центр”, Міністерства юстиції України, державних реєстраторів, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, про визнання недійсними договорів про передачу (уступку) прав замовника, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування записів про право власності, визнання права власності, зобов`язання провести реконструкцію майна. 
Заявлені позивачем вимоги обґрунтовані порушенням його прав, як сторони договору пайової участі у фінансуванні будівництва багатофункціонального торгівельно-офісного центру “Сіті-Центр”, оскільки сплативши відповідні кошти (пай) позивач мав отримати у власність частину нерухомого майна - індивідуально визначені договорами пайової участі приміщення. Однак, таке право позивача не визнається сторонами, що й зумовило звернення позивача за захистом своїх прав до суду.
Зі змісту наведених позивачем аргументів слідує, що позов, який розглядається у цій справі, фактично поданий на захист майнових прав (права власності) позивача щодо нерухомого майна, яке за твердженням позивача не визнається сторонами даної справи.

Відповідно до статті 177 Цивільного кодексу України майнові права належать до об`єктів цивільних прав. Разом з цим, незважаючи на те, що у розумінні частини другої статті 190 Цивільного кодексу України майнові права вважаються річчю, між тим річчю вони не є, оскільки річ – це предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (стаття 179 Цивільного кодексу України), має властивості тілесного предмета з конкретними зовнішніми та якісними ознаками тощо, чого не можна сказати про майнові права.
Наведене ствердження виправдане у світлі правовідносин щодо набуття прав на майбутній об`єкт нерухомості (об`єкт, що будується або планується будувати), оскільки майнові права на майбутній об`єкт нерухомості не можуть ототожнюватись з об`єктом нерухомості як річчю, оскільки останньої ні у матеріальному сенсі, ні у розумінні Цивільного кодексу України ще не існує.
Майнове право – це право набуття в майбутньому прав власності на нерухоме майно, яке виникає тоді, коли виконані певні передумови, що є необхідними й достатніми для набуття права власності.
Майнове право, яке можна визначити як “право очікування”, є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право – це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.
Згідно зі статтею 190 цього Кодексу майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.
Майнове право особи на об`єкт будівництва (інвестування) має ґрунтуватися на правовій підставі.
Відповідно до частин другої, третьої статті 331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Апеляційний господарський суд звертається до практики Європейського суду з прав людини, який у справі “Грецькі нафтопереробні заводи “Стрен” і “СтратісАндреадіс” проти Греції” від 09.12.1994 (Stran Greek Refineries and Stratis Andreadis v. Greece), від 09.12.1994, Серія А, № 301-В, ст. 84, п. 59) вказав, що право вимоги (що також не належить до об`єктів матеріального світу), яке належить особі, становить її майно, на котре поширюється дія статті 1 Протоколу № 1, що гарантує право власності (“Кожна фізична або юридична особа має право безперешкодно користуватися своїм майном”).
Отже, Європейський суд з прав людини під “майном” розуміє не тільки речові права, але й майнові права, що виникають із зобов`язань.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема у справах “Пайн Велі Девелопмент ЛТД та інші проти Ірландії” від 23.10.1991, “Федоренко проти України” від 01.06.2006 також зазначив, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути “існуючим майном” або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні “виправданими очікуваннями” щодо отримання можливості ефективного використання права власності.
Очікування пайовика щодо отримання у власність об`єкту нерухомості можуть бути правомірними та обґрунтованими за умови, якщо їм кореспондує обов`язок іншої особи на передачу пайовику завершеного будівництвом об`єкту. Таким чином, майнові права (право очікування) нерозривно пов`язані з об`єктом цивільних прав на який виникає майнове право та особою, яка зобов`язана вчинити дії необхідні для отримання пайовиком права власності на об`єкт завершений будівництвом.

Матеріалами справи підтверджується, що свої зобов`язання за договорами пайової участі позивач виконав в повному обсязі, сплативши обумовлені суми пайового внеску, про що свідчать відповідні квитанції.

Як вже зазначалося раніше 12.01.2004 між ТОВ “ЛЮКС” та ТОВ фірма “КОНСОЛЬ ЛТД” було укладено Договір про спільну діяльність щодо часткової участі у будівництві офісно-торгівельного центру “Сіті-центр” по проспекту К. Маркса, 72 “А” у м. Дніпропетровську (у формі простого товариства) за № 0419/239-68 (далі по тексту - Договір № 0419/239-68 від 12.01.2004).
Згідно з п. 1.1 Договору № 0419/239-68 від 12.01.2004, учасники за даним Договором зобов`язуються спільно діяти без створення юридичної особи шляхом об`єднання своїх вкладів у формі простого товариства для досягнення спільної господарської мети: проектування, будівництво і введення в експлуатацію офісно-торгівельного центру “Сіті-центр” по пр. К. Маркса, 72 “А” у м. Дніпропетровську, який надалі іменується “Об`єкт”.
Відповідно до п. 3.1 Договору № 0419/239-68 від 12.01.2004, внески Учасників у спільну сумісну діяльність, а також майно, створене чи перероблене сторонами у результаті спільної діяльності є спільною частковою власністю Учасників.
У п. 3.3 Договору № 0419/239-68 від 12.01.2004 встановлено, що Учасники дійшли згоди щодо визначення часток Учасників у спільній частковій власності, визначив їх у процентному відношенні наступним чином:
Відповідно до 3.3.1 договору, частка ТОВ “ЛЮКС” складає 1 % в Об`єктів, вказаному у п. 1.1 даного Договору;
Пунктом 3.3.2 договору передбачено, що частка ТОВ фірми “КОНСОЛЬ ЛТД” складає 99 % в Об`єктів, вказаному у п. 1.1 даного Договору.
Згідно з п. 3.4 Договору № 0419/239-68 від 12.01.2004, після досягнення Учасниками загальної мети у спільній сумісній діяльності, вказаній в п. 1.1 даного Договору, Об`єкт розподіляється між Учасниками і залученими пайовиками у наступному порядку:
Відповідно до п. 3.4.1. договору, ТОВ “ЛЮКС” і залучені ним пайовики отримують 1 % усіх житлових і нежитлових площ Об`єкта;
Згідно з п. 3.4.2 Договору ТОВ фірма “КОНСОЛЬ ЛТД” і залучені ним пайовики отримують 99 % усіх житлових і нежитлових площ Об`єкта.
Пунктом 4.2 Договору № 0419/239-68 від 12.01.2004 передбачено, що ТОВ “ЛЮКС” надає ТОВ фірмі “КОНСОЛЬ ЛТД” право залучення для будівництва Об`єкта часткових коштів юридичних і фізичних осіб на підставі окремих договорів про спільну діяльність, у межах частки ТОВ фірма “КОНСОЛЬ ЛТД”, визначеної у п. 3.3 даного Договору.
Згідно з п. 2.1.1 Договору № 0419/239-68 від 12.01.2004 ТОВ “ЛЮКС” виконувало функції замовника по будівництву Об`єкта, а ТОВ фірма “КОНСОЛЬ ЛТД”, згідно з п. 2.2 Договору № 0419/239-68 від 12.01.2004, виступило особою, яка виконує усі будівельні роботи, тобто забудовником.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.07.2014 у справі № 203/6972/14 встановлено, що 15.12.2005 між ТОВ “Люкс”, ТОВ фірма “Консоль ЛТД” та ПП “Плутон” укладено угоду (далі по тексту - Угода від 15.12.2005) до вказаного вище договору про спільну діяльність №0419/239-68 від 12.01.2004, якою останній викладено в новій редакції з урахуванням появи нового учасника простого товариства - ПП “Плутон”. За даним договором його сторони домовились спільно діяти без створення юридичної особи шляхом об`єднання своїх вкладів у формі простого товариства для досягнення загальної господарської мети - проектування, будівництво та введення в експлуатацію об`єкту - офісно-торгівельного центру “СІТІ-ЦЕНТР” по пр. К.Маркса, 72 А. Учасники такого товариства не переслідують мету отримання прибутку. За змістом п.2.2.1, 2.2.8, 3.4, 4.2 частка ТОВ “Люкс” в об`єкті будівництва складає - 0,9%, частка ТОВ “Консоль ЛТД” - 99%, а ПП “Плутон” - 0,1%. При цьому ТОВ “Консоль ЛТД” набуває право на залучення для будівництва об`єкту дольові (паї) кошти фізичних осіб на підставі окремих договорів про спільну діяльність - в межах своєї частки (99%). Після закінчення будівництва об`єкту нерухомості відбувається розподіл часток сторін договору з урахуванням залучених пайовиків.
Пунктом 3.4.1, 3.4.2 вищевказаного Договору сторони погодили, що ТОВ “Люкс” та залучені їм пайовики отримують 1% всіх житлових та нежитлових приміщень об`єкту; в свою чергу ТОВ “Консоль ЛТД” та залучені їм пайовики отримують 99% всіх житлових та нежитлових приміщень об`єкту; ПП «Плутон» - отримує право експлуатації паркінгу в об`єкті.

В подальшому, через неможливість ТОВ “Консоль ЛТД” виконувати свої зобов`язання по завершенню будівництва багатофункціонального торгівельно-офісний центр “Сіті-центр” 15.02.2012 укладено Договір між ТОВ фірма "Консоль ЛТД" та ОК "ЖБК "Сіті-Центр", яким передано права завершити будівництво та ввести в експлуатацію об`єкта останньому.
Відповідно до виконаних сумісних розрахунків будівельна готовність об`єкту на момент укладання цього договору складала 27% (п. 1.2).
Відповідно до п. 2 Сторони погодили, що всі права на Об`єкт, що належать Фірмі (ТОВ “Консоль ЛТД”) автоматично без будь-якої додаткової угоди, в тому числі право власності на об`єкт незавершеного будівництва, перейдуть від ТОВ “Консоль ЛТД” до ОК "ЖБК "Сіті-Центр" в день підписання акту приймання-передачі об`єкту. 
Відповідно до п. 2.1. Сторони погодили, що після дня підписання акту приймання-передачі Об`єкта всі фінансові зобов`язання Фірми (ТОВ “Консоль ЛТД”) перед третіми особами Фірма виконує самостійно, та жодні треті особи не мають право претендувати на Об`єкт.
Фірма (ТОВ “Консоль ЛТД”) зобов`язується самостійно в повному обсязі відповідати перед третіми особами за всіма своїм зобов`язаннями. Перед пайщиками Об`єкту ОК "ЖБК "Сіті-Центр" відповідає виключно в рамках договорів, укладених між Кооперативом та пайщиком (п. 3). 
15.02.2012 між ТОВ “Консоль ЛТД” та ОК "ЖБК "Сіті-Центр" підписано акт приймання-передачі об`єкту незавершеного будівництва.

Також 15.02.2012 укладено Договір між ТОВ "Люкс» та ОК "ЖБК "Сіті-Центр", яким передано право замовника-забудовника об`єкту незавершеного будівництва. 
Згідно змісту пункту 1 Договору від 15.02.2012 ТОВ “Люкс” передає (уступає) ОК “ЖБК “Сіті-центр” усі свої права замовника-забудовника торгівельно-ділового центру (маркетингова назва - багатофункціональний торгівельно-офісний центр “Сіті-центр”), що має в подальшому назву об`єкт, який споруджується у м. Дніпропетровську за проектною документацією, що погоджена ГоловАПУ від 20.10.2006 № 290 (наказ від 15.12.2006 № 18) на земельних ділянках з кадастровими номерами 1210100000:06:089:0092, 1210100000:06:089:0077, 1210100000:06:089:0078, що розташовані по пр. Карла Маркса в районі будинку № 72-а.
На момент укладання цього договору будівельна готовність об`єкту складала 27% (п.2).
У пункті 3 договору від 15.02.2012 визначено, що в обсяг прав, які передаються (уступаються) на користь ОК “ЖБК “Сіті-центр” замовника-забудовника об`єкта входять усі права, які виникли у ТОВ “Люкс”, як у замовника-забудовника об`єкта, на підставі законодавства і укладених договорів, в тому числі:
- право на проектну та проектно-кощторисну документацію на об`єкт (в тому числі право на внесення змін у проектну документацію);
- право на оформлення (переоформлення) прав землекористування земельними ділянками, на яких споруджується об`єкт;
- право на оформлення та реєстрацію за ОК “ЖБК “Сіті-центр” права власності на об`єкт незавершеного будівництва; її
- право на виконання функцій - замовника при будівництві об`єкта (в тому числі право на отримання декларації про початок робіт (дозволу про початок будівельних робіт), а також декларацію про введення в експлуатацію;
- право вимоги виконання своїх зобов`язань стороною договору про спільну діяльність № 0419/239/68 від 12.01.2004.

Ухвалами господарського суду неодноразово витребовувались у ОК “ЖБК “СІТІ-ЦЕНТР” оригінали для огляду та належним чином засвідчені для долучення до матеріалів справи копії укладених між Обслуговуючим кооперативом “Житлово-будівельний кооператив “СІТІ-ЦЕНТР” і ТОВ “Дельмар Люкс” договору №1-П про передачу (уступку) прав замовника-забудовника від 16.09.2016 і договору №2-П про передачу (уступку) прав замовника-забудовника від 24.10.2016, а також документів, на підставі яких ці договори були укладені, в тому числі, договір між Обслуговуючим кооперативом “Житлово-будівельний кооператив “СІТІ-ЦЕНТР” та ТОВ “ЛЮКС” від 15.02.2012 про передачу (уступку) прав замовника-забудовника, договір між Обслуговуючим кооперативом “Житлово-будівельний кооператив “СІТІ-ЦЕНТР” та ТОВ фірма “Консоль ЛТД” від 15.02.2012, договір між Обслуговуючим кооперативом “Житлово-будівельний кооператив “СІТІ-ЦЕНТР”, ТОВ фірма “Консоль ЛТД” і ТОВ “ЛЮКС” від 16.02.2012.
На виконання вимог ухвали у поданих 26.07.2021 поясненнях ліквідатор ОК “ЖБК “СІТІ-ЦЕНТР” повідомив, що в архіві ОК “ЖБК “СІТІ-ЦЕНТР” міститься копія листа Соборного відділу поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області від 02.04.2020, відповідно до якого прийнято до розгляду звернення щодо втрати документів, зокрема тих, що витребовуються (т. 4, а.с. 26-29).
А відтак, за доводами ТОВ «ДЕЛЬМАР ЛЮКС», вищевказані обставини підтверджують наявність існування договору від 15.02.2012, який укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю «КОНСОЛЬ ЛТД» та Обслуговуючим кооперативом «Житлово будівельний кооператив «Сіті-Центр» щодо передачі права на завершення будівництва та вводу в експлуатацію багатопрофільного торговельно-офісного центру «СІТІ-Центр» та договір від 15.02.2012, який укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛЮКС» та Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Сіті-Центр» щодо передачі (уступки) прав замовника-забудовника.

Крім того, укладання договору між ТОВ “Люкс” та ОК “ЖБК “Сіті-центр” про передачу (уступку) прав замовника-забудовника від 15.02.2012 додатково підтверджується матеріалами реєстраційної справи 1215521712101. 
Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ОК “ЖБК “Сіті-центр” отримав майнові права на 100 % площі об`єкта будівництва, після чого мав передати їх пайовикам будівництва, які були залучені ТОВ “Люкс” та/або ОК “ЖБК “Сіті-центр” на підставі відповідних договорів на умовах ОК “ЖБК “Сіті-центр”.

01.02.2021 у поданій заяві свідка (т. 3, а.с. 12) ОСОБА_9 зазначає, що перебуваючи на посаді голови правління ОК “ЖБК “Сіті-Центр” не укладав з ТОВ “ЛЮКС” Договір про передачу (уступку) прав замовника-забудовника від 15.02.2012 та акт приймання-передачі від 15.02.2012, який є додатком №1 до цього договору.

Слід зазначити, що відповідно до ст. 1 Закону України "Про архітектурну діяльність" від 20.05.1999, забудовником (замовником) є фізична або юридична особа, яка відповідно до закону має у власності або користуванні земельну ділянку, подала у встановленому законодавством порядку клопотання щодо її забудови для здійснення будівництва або зміни у тому числі шляхом знесення об`єкта містобудування. Статус забудовника особа отримує з часу отримання дозволу на проектування і будівництво певного об`єкта.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" замовник - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.
Отже, враховуючи положення ст. 1 Закону України "Про архітектурну діяльність" фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території отримує статус забудовника лише з часу отримання дозволу на проектування і будівництво певного об`єкта, а не на підставі укладеного договору.
Таким чином, статус замовника-забудовника набувається внаслідок відповідних дій та рішень уповноважених органів, а не цивільно-правових угод, тому факт укладення чи не укладення Договору між Обслуговуючим кооперативом “Житлово-будівельний кооператив “СІТІ-ЦЕНТР” та ТОВ “ЛЮКС” від 15.02.2012 про передачу (уступку) прав замовника-забудовника, Договору між Обслуговуючим кооперативом “Житлово-будівельний кооператив “СІТІ-ЦЕНТР” та ТОВ фірма “Консоль ЛТД” від 15.02.2012, Договору між Обслуговуючим кооперативом “Житлово-будівельний кооператив “СІТІ-ЦЕНТР”, ТОВ фірма “Консоль ЛТД” і ТОВ “ЛЮКС” від 16.02.2012 не має визначального значення для вирішення справи. 
21.03.2013 укладено угоду пайовиків будівництва багатофункціонального торгівельно-офісного центру “Сіті-центр”, за змістом п.5 якої: пайовики будівництва багатофункціонального торгівельно-офісного центру “Сіті-центр”, розташованого за адресою м. Дніпропетровськ по пр. Карла Маркса в районі будинку №72-А на земельних ділянках з кадастровими номерами 1210100000:06:089:0077, 1210100000:06:089:0078, 1210100000:06:089:0092, дійшли згоди, що натуральним виразом розрахованого на підставі дійсної згоди розмірів часток пайовиків в праві спільної часткової власності на об`єкт є приміщення (паркувальні місця), право на отримання яких пайовики мають на умовах пайових договорів. Виділ в натурі зазначених в пайових договорах приміщень (паркувальних місць), які є натуральним виразом часток пайовиків, може бути здійснено тільки по закінченню будівництва. При цьому пайовики не несуть один перед одним чи перед іншими власниками обов`язку по виділу в натурі часток пайовиків чи по сплаті грошової чи іншої матеріальної компенсації, у разі неможливості їх виділу. Особою зобов`язаною і відповідальною перед пайовиками за виділення в натурі їх часток є ТОВ “ФІРМА “КОНСОЛЬ ЛТД”, яка прийняла на себе ці зобов`язання на умовах пайових договорів, чи інша особа, погоджена сторонами пайових договорів (т. 1, а.с. 33-41).
16.09.2016 між ОК “ЖБК “СІТІ-ЦЕНТР” та ТОВ “ДЕЛЬМАР ЛЮКС” укладено договір №1-П про передачу (уступку) прав замовника-забудовника (т. 4, а.с. 39-41).
Згідно змісту п.п. 1-2 Договору №1-П від 16.09.2016, ОК “ЖБК “СІТІ-ЦЕНТР” передає (уступає) ТОВ “ДЕЛЬМАР ЛЮКС” всі свої права замовника-забудовника офісно-торгівельного центру “Сіті-центр” за адресою: м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, в районі будинку 72-А, розташованого на земельних ділянках з кадастровими номерами 1210100000:06:089:0077, 1210100000:06:089:0078, 1210100000:06:089:0092. Права на об`єкт належать ОК “ЖБК “СІТІ-ЦЕНТР” на підставі договору від 15.02.2012 про передачу (уступку) прав замовника-забудовника, укладеного з ТОВ “ЛЮКС”.
Укладення вищезазначеного договору відбувалось на підставі волевиявлення пайовиків, які вкладали власні кошти в будівництво об`єкту, залучаючи до участі у будівництво ТОВ "Дельмар Люкс", та у зв`язку з невиконанням обов`язків з боку ТОВ “ФІРМА “КОНСОЛЬ ЛТД” прийняли рішення щодо завершення будівництва об`єкту, залучаючи в якості замовника-забудовника об`єкту ТОВ “ДЕЛЬМАР ЛЮКС”, що відображено в протоколах загальних зборів пайовиків об`єкту від 25.07.2016 та від 15.08.2016.

При цьому колегією суддів встановлено, що на момент переходу прав замовника-забудовника об`єкту незавершеного будівництва до ТОВ "Дельмар Люкс", готовність складала 70 % від об`єкту, що планувався загальною площею 15 763,0 кв.м. на 16-х поверхах, в той час, як загальна площа об`єкту закінченого будівництва складає 19 352,4 кв.м. на 18-х поверхах. До того ж, готовність Об`єкту на момент переходу прав замовника - забудовника до ОК “ЖБК “СІТІ-ЦЕНТР” складала 27%. Тобто, технічні характеристики об`єкту будівництва було значною мірою змінено. В подальшому ТОВ “Дельмар люкс” було завершено будівництво і передано об`єкт власникам - пайовикам, які не полишили будівництво через втрату ТОВ фірму “Консоль Лтд” можливостей щодо добудови об`єкту. 

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Отже, до спірних правовідносин застосуванню підлягає принцип res judicata, тлумачення якого вміщено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 03.12.2003 року у справі «Рябих проти Росії», від 09.11.2004 у справі «Науменко проти України», в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду.
Крім того, одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/1427 від 18.11.2003 "Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини"; рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 "Совтрансавто-Холдінг" проти України"; від 28.10.1999 у справі за заявою № 28342/95 "Брумареску проти Румунії").
Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.
Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії.
Для рішень господарських судів важливою умовою преюдиціальності фактів, що містяться в рішенні господарського суду, є суб`єктний склад спору. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Немає винятків стосовно преюдиціальності фактів, що не входили у предмет доказування в раніше розглянутій справі. Якщо суд помилково включив факт у предмет доказування, це не позбавляє його властивостей преюдиціального факту в розгляді іншої
Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Колегія суддів зауважує, що постановою Центрального апеляційного суду від 16.09.2024 у справі № 904/5028/20(203/1014/19), яка набула законної сили встановлені наступні обставини:
«Через неможливість ТОВ “Консоль ЛТД” виконувати свої зобов`язання по завершенню будівництва багатофункціонального торгівельно-офісний центр “Сіті-центр” 15.02.2012 року укладено Договір між ТОВ фірма "Консоль ЛТД" та ОК "ЖБК "Сіті-Центр", яким передано права завершити будівництво та ввести в експлуатацію об`єкта останньому.
Відповідно до виконаних сумісних розрахунків будівельна готовність об`єкту на момент укладання цього договору складала 27% (п. 1.2).
Відповідно до п. 2 Сторони погодили, що всі права на Об`єкт, що належать Фірмі (ТОВ “Консоль ЛТД”) автоматично без будь-якої додаткової угоди, в тому числі право власності на об`єкт незавершеного будівництва, перейдуть від ТОВ “Консоль ЛТД” до ОК "ЖБК "Сіті-Центр" в день підписання акту приймання-передачі об`єкту.
Фірма (ТОВ “Консоль ЛТД”) зобов`язується самостійно в повному обсязі відповідати перед третіми особами за всіма своїм зобов`язаннями. Перед пайщиками Об`єкту ОК "ЖБК "Сіті-Центр" відповідає виключно в рамках договорів, укладених між Кооперативом та пайщиком (п. 3) (т. 18 а.с. 71-72). 
15.02.2012 між ТОВ “Консоль ЛТД” та ОК "ЖБК "Сіті-Центр" підписано акт приймання-передачі об`єкту незавершеного будівництва.
Також 15.02.2012 року укладено Договір між ТОВ "Люкс» та ОК "ЖБК "Сіті-Центр", яким передано право замовника-забудовника об`єкту незавершеного будівництва. 
Згідно змісту пункту 1 Договору від 15.02.2012 ТОВ “Люкс” передає (уступає) ОК “ЖБК “Сіті- центр” усі свої права замовника-забудовника торгівельно-ділового центру (маркетингова назва - багатофункціональний торгівельно-офісний центр “Сіті-центр”), що має в подальшому назву об`єкт, який споруджується у м. Дніпропетровську за проектною документацією, що погоджена ГоловАПУ від 20.10.2006 № 290 (наказ від 15.12.2006 № 18) на земельних ділянках з кадастровими номерами 1210100000:06:089:0092, 1210100000:06:089:0077, 1210100000:06:089:0078, що розташовані по пр. Карла Маркса в районі будинку № 72-а.
На момент укладання цього договору будівельна готовність об`єкту складала 27% (п.2).
Отже, ОК “ЖБК “Сіті-центр” отримав майнові права на 100 % площі об`єкта будівництва, після чого мав передати їх пайовикам будівництва, які були залучені ТОВ “Люкс” та/або ОК “ЖБК “Сіті-центр” на підставі відповідних договорів на умовах ОК “ЖБК “Сіті-центр”.
16.09.2016 між ОК “ЖБК “СІТІ-ЦЕНТР” та ТОВ “ДЕЛЬМАР ЛЮКС” було укладено Договір № 1-П про передачу (уступку) прав замовника-забудовника (а.с. 13-14 том 3).
Згідно змісту п.п. 1-2 Договору № 1-П від 16.09.2016, ОК “ЖБК “СІТІ-ЦЕНТР” передає (уступає) ТОВ “ДЕЛЬМАР ЛЮКС” всі свої права замовника-забудовника офісно-торгівельного центру “Сіті-Центр” за адресою: м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, в районі будинку 72-А, розташованого на земельних ділянках з кадастровими номерами 1210100000:06:089:0092, 1210100000:06:089:0078, 1210100000:06:089:0077 (надалі - Об`єкт). Права на Об`єкт належать ОК “ЖБК “СІТІ-ЦЕНТР” на підставі Договору від 15.02.2012 про передачу (уступку) прав замовника-забудовника, укладеного з ТОВ “Люкс” та акту приймання-передачі до даного договору з ТОВ “Люкс”, а також на підставі Договору від 15.02.2012 та акту приймання-передачі з ТОВ фірма “КОНСОЛЬ ЛТД”. 
Крім того, укладення даного Договору відбувається на підставі волевиявлення пайовиків, які вкладали власні кошти в будівництво Об`єкту, залучаючи до участі у будівництві ТОВ фірму “КОНСОЛЬ ЛТД”, та у зв`язку з невиконанням обов`язків з боку ТОВ фірми “Консоль ЛТД” прийняли рішення щодо завершення будівництва Об`єкту, залучаючи в якості замовника-забудовника Об`єкту ТОВ “ДЕЛЬМАР ЛЮКС”, що відображено в протоколах загальних зборів пайовиків Об`єкту від 25.07.2016 та від 15.08.2016.».

У зв`язку із набранням законної сили постанови Центрального апеляційного суду від 16.09.2024 у справі № 904/5028/20(203/1014/19) обставини, встановлені у цьому рішенні щодо правовідносин між ТОВ “ДЕЛЬМАР ЛЮКС”, ТОВ “Консоль ЛТД”, ОК "ЖБК "Сіті-Центр" при виконанні зобов`язань по завершенню будівництва багатофункціонального торгівельно-офісний центр “Сіті-центр”, є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, через що немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.
Враховуючи викладене, колегія суддів не приймає до уваги наступні доводи заявника апеляційної скарги про те, що:
- ТОВ «Дельмар Люкс» не маючи прав та передбачених законодавством документів ініціювало здійснення (подало документи, в тому числі і договори №1-П від 16.09.2016 та №2-П від 24.10.2016) державної реєстрації свого одноосібного права власності на недобудований ТДЦ «Сіті-Центр», а державний реєстратор Єрмоленко Н.С. попри відсутність підстав таке право своїм рішенням зареєструвала та внесла відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;
- подані від ТОВ «Дельмар Люкс» для державної реєстрації документи не передбачали і не підтверджували виникнення у ТОВ «Дельмар Люкс» речового права на земельну ділянку під незавершеним будівництвом ТДЦ «Сіті-Центр» та права на виконання будівельних робіт при його будівництві, як того на той час вимагав закон, або ж права власності на цей об`єкт;
- насправді не укладалися договір між ТОВ «Люкс» і ОК «ЖБК «Сіті-Центр» від 15.02.2012 про передачу (уступку) прав замовника-забудовника та договір між ТОВ фірма «Консоль ЛТД» і ОК «ЖБК «Сіті-Центр» від 15.02.2012, на які міститься посилання в наявній у матеріалах справи копії договору №1-П від 16.09.2016 про передачу (уступку) прав замовника-забудовника, а також договір від 16.02.2012 між ТОВ фірма «Консоль ЛТД», ТОВ «Люкс» і ОК «ЖБК «Сіті-Центр», на який є посилання в копії договору №2-П від 24.10.2016 про передачу (уступку) прав замовника-забудовника;
- спочатку у позовній заяві, а потім в письмових поясненнях з приводу наявних у справі письмових доказів від 23.07.2025 позивач заявив суду про те, що вважає, що ОК «ЖБК «Сіті-Центр» насправді не укладав всі перелічені вище договори та на підставі ч. 2 ст. 74 ГПК України попросив суд визнати таку обставину встановленою;
- суд першої інстанції без дослідження оригінальних екземплярів, а не їх світлокопій, не мав права приймати до уваги та посилатися в рішенні на начебто укладені за участі ОК «ЖБК «Сіті-Центр» договори від 15.02.2012 і договір №1-П від 16.09.2016;
- начебто з`ясована та відображена у рішенні суду така фактична обставина, як підписання 15.02.2012 ТОВ «Консоль ЛТД» та ОК «ЖБК «Сіті-Центр» акту приймання-передачі об`єкту незавершеного будівництва, не підтверджується наявними у справі безпосередньо дослідженими судом доказами та не повинна була братися судом до уваги при вирішенні спору; у матеріалах справи відсутні й докази того, що добудова ТДЦ «Сіті-Центр» здійснювалася за участі, силами та за кошти ОК «ЖБК «Сіті-Центр» та/або ТОВ «Дельмар Люкс».

Отже, колегія суддів виснує про те, що добудова об`єкту відбулась не силами і не за кошти ТОВ "Консоль ЛТД" та ТОВ "БК Консоль Строй ЛТД", з якими у позивача були договірні відносини, і які, відповідно, мали перед позивачем зобов`язання щодо передачі йому готових приміщень в об`єкті будівництва. 
На підставі викладеного господарський суд дійшов правильного висновку про те, що ТОВ “Дельмар люкс” не має зобов`язань перед позивачем через відсутність укладеного безпосередньо з ним, як забудовником, відповідного договору, тому не може бути особою, яка зобов`язана задовольнити вимогу пайовика щодо отримання на праві власності об`єкта нерухомості. 
Крім того, колегією суддів встановлено, що оскільки ТОВ фірма “Консоль ЛТД”, як сторона договору, завершило свою господарську діяльність, внаслідок визнання його банкрутом, укладений з позивачем договір пайової участі є припиненим.
Водночас, в матеріалах справи відсутні докази правонаступництва ТОВ “Дельмар люкс” прав і обов`язків ТОВ “Консоль ЛТД” за укладеним з позивачем договором пайової участі. 
З огляду на те, що правовідносини щодо пайової участі у будівництві існувало між Позивачем та ТОВ “Консоль Лтд”, колегія суддів виснує про те, що зобов`язаною особою щодо передачі у власність позивача відповідних об`єктів є ТОВ “Консоль Лтд”. Натомість, згідно встановлених обставин справи будівництво завершували інші особи, які не мали договірних відносин з позивачем.
Звідси, господарський суд прийшов до правильного висновку, що позов у цій справі щодо захисту майнових прав позивача на отримання у власність приміщення, а саме в частині позовних вимог про:
- визнання за позивачем права на частку у розмірі 1,726/100 (1,726%) в праві спільної часткової власності на матеріали, обладнання та інше майно, яке відповідно до проектно-кошторисної документації було використано в процесі будівництва будівлі торговельно-ділового центру, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, 72 Б.
- визнаня за позивачем майнового права на отримання та оформлення у власність в завершеній будівництвом будівлі торговельно-ділового центру, що знаходиться в м. Дніпрі на просп. Дмитра Яворницького, 72 Б, передбаченого в проектній документації цієї будівлі приміщення на 3-му поверсі в осях А-В:7-10 загальною проектною площею 190,7 кв. м (будівельний номер 301 - відповідно до проектної документації, погодженої ГоловАПу від 20.10.2006 №290, наказ від 15.12.2006 №18), яке відповідає частці позивача у розмірі 1,726/100 (1,726%) в праві спільної часткової власності на використані при будівництві цієї будівлі матеріали, обладнання та інше майно,
пред`явлено до неналежних відповідачів, оскільки ТОВ “Консоль Лтд” не є відповідачем у даній справі, що є безумовною підставою для відмови у задоволенні вищезазначених позовних вимог.
Колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що у разі неналежного виконання ТОВ “Консоль ЛТД” зобов`язань за договорами пайової участі, позивач має право вимагати належного виконання зобов`язань за цим договором саме від ТОВ “Консоль ЛТД”, а у разі неможливості їх виконання, настає відповідальність останнього, як сторони за договором пайової участі.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів виснує про те, що за відсутності договірних правовідносин між позивачем та ТОВ “Дельмар люкс”, в задоволенні позовних вимог щодо визнання за позивачем права власності на спірні приміщення та зобов`язання ТОВ “Дельмар люкс” відновити первісний стан слід відмовити, оскільки ТОВ “Дельмар люкс” не є зобов`язаною стороною щодо позивача у відповідності до договорів пайової участі.

До аналогічних висновків дійшов й Верховний Суд у постанові від 04.03.2025 у справі № 904/5028/20 (203/1014/19), у якій розглядався спір у подібних правовідносинах в межах справи про банкрутство ТОВ “Дельмар Люкс” №904/5028/20, однак за позовом іншого пайовика, зокрема, до ТОВ “Дельмар Люкс”, Обслуговуючого кооперативу «ЖБК “Сіті-Центр”, Міністерства юстиції України, державних реєстраторів. 
Аргументи заявника апеляційної скарги фактично зводяться до намагання встановити нові обставини, здійснити переоцінку доказів та прохання надати нову оцінку доказам у справі.

Крім вимог про визнання за Позивачем права на частку та майнового права, предметом позову позивач також зазначив матеріально-правові вимоги про визнання протиправним та скасування рішення державної реєстрації права власності, визнання недійсним договорів про передачу прав замовника-забудовника, визнання недійсним та скасування реєстрації повідомлення про зміни даних в дозволі на будівельні роботи, визнання недійним запису, акта та сертифіката готовності об`єкта до експлуатації та зобов`язання привести будівельний об`єкт у відповідність до проектної документації.
За частинами першою та другою статті 5 Господарського процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №916/1415/19 Суд надав правовий висновок стосовно застосування вказаних правових положень та вказав, що держава забезпечує захист порушених або оспорюваних прав суб`єктів господарювання.
Судовий захист - це дії з попередження, припинення порушення прав або відновлення порушених прав.
Положеннями названої статті 5 Господарського процесуального кодексу України захист порушених прав повинен відбуватися у певний спосіб, який визначений законом. 
У вказаній вище постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №916/1415/19 Суд надав правовий висновок стосовно правильності обрання належного способу захисту та вказав, що:
- права захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права позивача; якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (пункт 6.5);
- розглядаючи справу суд має з`ясувати чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором, чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права у спірних правовідносинах (пункт 6.6);
- якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню; однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право позивача підлягає захисту обраним ним способом (пункт 6.7.).
Застосування конкретного способу захисту цивільного права або інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (висновки, сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 01.10.2019 у справі № 910/3907/18).
Поняття “ефективний засіб” передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а - так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними (рішення ЄСПЛ від 31.07.2003 у справі Doran v. Ireland). Ефективність означає як попередження стверджуваного порушення чи його продовження, так і надання відповідного відшкодування за будь-яке порушення, яке вже відбулося (рішення ЄСПЛ від 26.10.2000 у справі Kudla v. Poland).
Відтак, колегія суддів зазначає про те, що право позивача на заявлення конкретної позовної вимоги повинне узгоджуватися із правильністю, належністю та ефективністю обраного способу захисту порушених прав.
Частина перша статті 162 Господарського процесуального кодексу України регламентує, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Відповідно до пунктів 4, 5 частини третьої цієї ж статті позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.
У постанові від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17 Велика Палата Верховного Суду сформувала правовий висновок стосовно застосування цієї правової норми. Суд вказав, що предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів.
Відтак, обов`язком Позивача є самостійне визначення позовних вимог з наведенням правильного та ефективного способу захисту, але у справі він обрав спосіб захисту, який не відповідає належному. 
У постанові від 19.01.2021 по справі № 916/1415/19 Велика Палата Верховного Суду сформувала правовий висновок стосовно наслідків неправильного обрання способу захисту та зазначила у пункті 6.7., що якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню.
Враховуючи наведене, вимоги про:
- визнання протиправним та скасування рішення ОСОБА_5 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 04.04.2017, індексний номер 34610300, ухвалене в якості державного реєстратора Комунального підприємства “Будинок юстиції” Дніпропетровської обласної ради”, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 29.03.2017 був внесений запис номер 19801712 про право власності ТОВ “Дельмар Люкс” на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 1215521712101, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, проспект Яворницького Дмитра, будинок 72 Б.
- скасування державної реєстрації права власності ТОВ “Дельмар Люкс” та запису номер 19801712 (включно із внесеними до запису змінами від 09.10.2018 і від 19.06.2019) про право власності ТОВ “Дельмар Люкс” на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 1215521712101, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, проспект Яворницького Дмитра, будинок 72 Б.
- визнання недійсними укладених між ОК “ЖБК “Сіті-Центр” (код ЄДРПОУ 37986797; місцезнаходження: пр. Д. Яворницького, 72, м. Дніпро, 49000) і ТОВ “Дельмар Люкс” договору №1-П про передачу (уступку) прав замовника-забудовника від 16.09.2016 та договору №2-П про передачу (уступку) прав замовника-забудовника від 24.10.2016.
- визнання протиправним та скасування внесеного 27.05.2019 Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради в Реєстр будівельної діяльності реєстраційний запис ДП 120191471326 про реєстрацію повідомлення про зміну даних в дозволі на будівельні роботи.
- визнання недійсними акту готовності об`єкта до експлуатації від 01.07.2019, складений стосовно закінченого будівництвом об`єкта згідно з проектом “Будівництво торговельно-ділового центру по АДРЕСА_2 (Кіровськ. р.) в межах наданої у користування земельної ділянки” та виданий 11.07.2019 на його підставі Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради сертифікат серії ДП №162191920245.
- визнання протиправним та скасування внесеного 17.07.2019 Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради в Реєстр будівельної діяльності реєстраційний запис ДП 162191920245 про видачу сертифіката.
- зобов`язання ТОВ “Дельмар Люкс” привести у відповідність до проектної документації будівельний об`єкт “Будівництво торговельно-ділового центру по АДРЕСА_2 (Кіровськ. р.) в межах наданої у користування земельної ділянки”, який розташований за адресою: м. Дніпро, пр. Д.Яворницького, 72Б.
- визнання недійсними договорів купівлі-продажу майнових прав №308-Л від 04.04.2018 між ТОВ “Дельмар Люкс” і Лейте Насіменто Юлією Сергіївною, №308/1-Л від 18.02.2019 між ТОВ “Дельмар Люкс” і Алфьоровою Аллою Андріївною, №315-Л від 25.06.2018 між ТОВ “Дельмар Люкс” і ОСОБА_4 .
- визнання протиправними та скасування рішення ОСОБА_6 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), ухвалені в якості державного реєстратора Комунального підприємства “Криничанське бюро технічної інвентаризації”, Дніпропетровська обл., від 18.09.2019 (індексний номер 48741222, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1917173412101, номер запису про право власності 33279242), від 09.09.2019 (індексний номер 48589400, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1910140212101, номер запису про право власності 33140190), від 24.09.2019 (індексний номер 48838105, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1921648912101, номер запису про право власності 33369168).
- визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса Черновської Людмили Григорівни Дніпропетровського міського нотаріального округу про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, ухвалене в якості державного реєстратора, від 08.07.2023 (індексний номер 68368671, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1917173412101, номер внесеного запису 50926499), 
у разі їх задоволення, не призведуть до поновлення прав позивача, що свідчить про обрання неправильного та неефективного способу захисту у цих правовідносинах, у зв`язку з чим суд дійшов до висновку про необхідність відмови у їх задоволенні з наведених підстав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.
Відповідно до статей 7, 13 Господарського процесуального кодексу України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. 
Згідно статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За статтею 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (аналогічна норма права закріплена у статті 20 Господарського кодексу України).
За змістом положень указаних норм права суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права й охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала, що, установивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу в захисті, встановивши безпідставність та (або) необґрунтованість заявлених вимог.
Порядок набуття права власності на новостворене майно та об`єкти незавершеного будівництва визначений статтею 331 Цивільного кодексу України, частинами другою, третьою якої передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).
До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).
У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об`єкта незавершеного будівництва після проведення державної реєстрації права власності на нього відповідно до закону.
З огляду на викладене, колегія суддів зазначає про те, що враховуючи наведені положення законодавства, встановлені судами у цій справі фактичні обставини не надають підстав для висновку про наявність у Позивача порушеного права або охоронюваного законом інтересу, які підлягають захисту та поновленню у межах заявлених у цій справі позовних вимог про:
- визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Комунального підприємства “Будинок юстиції” Дніпропетровської обласної ради Єрмоленко Наталії Сергіївни від 04.04.2017 під № 34610300 щодо державної реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю “Дельмар люкс” на об`єкт незавершеного будівництва;
- скасування державної реєстрації права власності ТОВ “Дельмар Люкс” та запису номер 19801712 (включно із внесеними до запису змінами від 09.10.2018 і від 19.06.2019) про право власності ТОВ “Дельмар Люкс” на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 1215521712101, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, проспект Яворницького Дмитра, будинок 72 Б;
- визнання недійсними укладеного між ОК “ЖБК “Сіті-Центр” (код ЄДРПОУ 37986797; місцезнаходження: пр. Д. Яворницького, 72, м. Дніпро, 49000) і ТОВ “Дельмар Люкс” договору №1-П про передачу (уступку) прав замовника-забудовника від 16.09.2016 та договору №2-П про передачу (уступку) прав замовника-забудовника від 24.10.2016.
- визнання протиправним та скасування внесеного 27.05.2019 Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради в Реєстр будівельної діяльності реєстраційний запис ДП 120191471326 про реєстрацію повідомлення про зміну даних в дозволі на будівельні роботи.
- визнання недійсними актів готовності об`єкта до експлуатації від 01.07.2019, складений стосовно закінченого будівництвом об`єкта згідно з проектом “Будівництво торговельно-ділового центру по АДРЕСА_2 (Кіровськ. р.) в межах наданої у користування земельної ділянки” та виданий 11.07.2019 на його підставі Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради сертифікат серії ДП №162191920245.
- визнання протиправним та скасування внесеного 17.07.2019 Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради в Реєстр будівельної діяльності реєстраційний запис ДП 162191920245 про видачу сертифіката.
- визнання недійсними договорів купівлі-продажу майнових прав №308-Л від 04.04.2018 між ТОВ “Дельмар Люкс” і Лейте Насіменто Юлією Сергіївною, №308/1-Л від 18.02.2019 між ТОВ “Дельмар Люкс” і ОСОБА_3 , №315-Л від 25.06.2018 між ТОВ “Дельмар Люкс” і ОСОБА_4 .
- визнання протиправними та скасування рішення ОСОБА_6 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), ухвалені в якості державного реєстратора Комунального підприємства “Криничанське бюро технічної інвентаризації”, Дніпропетровська обл., від 18.09.2019 (індексний номер 48741222, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1917173412101, номер запису про право власності 33279242), від 09.09.2019 (індексний номер 48589400, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1910140212101, номер запису про право власності 33140190), від 24.09.2019 (індексний номер 48838105, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1921648912101, номер запису про право власності 33369168).
- визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса Черновської Людмили Григорівни Дніпропетровського міського нотаріального округу про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, ухвалене в якості державного реєстратора, від 08.07.2023 (індексний номер 68368671, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1917173412101, номер внесеного запису 50926499), 
що є підставою для відмови у позові в цій частині.

У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.03.2025 у справі № 904/5028/20 (203/1014/19) суд касаційної інстанції зазначив наступне, а саме:
« 100. Враховуючи предмет та визначені Позивачем підстави позову, з огляду на принципи диспозитивності, змагальності та рівності сторін перед законом і судом, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що у цій справі позивачем не доведено належними засобами доказування у розумінні положень статей 76-79, 91 Господарського процесуального кодексу України факт порушення такими відповідачами, як: 
- Товариство з обмеженою відповідальністю “Дельмар люкс”;
- Міністерство юстиції України;
- Дніпровська міська рада, прав і законних інтересів ОСОБА_10 , які підлягали би захисту у судовому порядку.
101. З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивачем не доведено, які, чим саме та ким порушені права та законні інтереси ОСОБА_10 , як позивача, у зв`язку з:
- прийняттям державним реєстратором Комунального підприємства “Будинок юстиції” Дніпропетровської обласної ради Єрмоленко Наталії Сергіївни рішення від 04.04.2017 під № 34610300 щодо державної реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю “Дельмар люкс” на об`єкт незавершеного будівництва;
- внесенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису за № 19801712 про право власності Товариства з обмеженою відповідальністю “Дельмар люкс” на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 1215521712101 – незавершене будівництво, торговельно-діловий центр;».

Частиною четвертою статті 236 ГПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 
Відтак, з огляду на висновок, що викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.03.2025 у справі № 904/5028/20 (203/1014/19), та який в силу частини четвертої статті 236 ГПК України має враховуватися судами при виборі і застосуванні норми права, як у справі № 904/5028/20 (203/1014/19), так і у справі № 904/5028/20 (203/1009/20), враховуючи предмет та визначені Позивачем підстави позову, з огляду на принципи диспозитивності, змагальності та рівності сторін перед законом і судом, господарський суд дійшов правильного висновку про те, що у цій справі позивачем не доведено належними засобами доказування у розумінні положень статей 76-79, 91 Господарського процесуального кодексу України факт порушення такими відповідачами, як: 
- Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради;
- ОСОБА_7 ;
- ОСОБА_3 ;
- ОСОБА_4 ;
- Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Черновської Людмили Григорівни;
- Державного реєстратора Комунального підприємства “Криничанське бюро технічної інвентаризації” Колесник Інги Миколаївни;
- Міністерства юстиції України;
- Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, 
прав і законних інтересів ОСОБА_1 , які підлягали би захисту у судовому порядку.
З огляду на викладене, колегія суддів виснує, що позивачем не доведено, які, чим саме та ким порушені права та законні інтереси ОСОБА_1 , як позивача, у зв`язку з:
- прийняттям державним реєстратором Комунального підприємства “Будинок юстиції” Дніпропетровської обласної ради Єрмоленко Наталії Сергіївни рішення від 04.04.2017 під № 34610300 щодо державної реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю “Дельмар люкс” на об`єкт незавершеного будівництва;
- внесенням до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису за № 19801712 про право власності Товариства з обмеженою відповідальністю “Дельмар люкс” на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 1215521712101 – незавершене будівництво, торговельно-діловий центр;
- видачею 17.07.2019 Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради в Реєстр будівельної діяльності реєстраційний запис ДП 162191920245 сертифіката;
- укладанням договорів купівлі-продажу майнових прав №308-Л від 04.04.2018 між ТОВ “Дельмар Люкс” і Лейте Насіменто Юлією Сергіївною, №308/1-Л від 18.02.2019 між ТОВ “Дельмар Люкс” і ОСОБА_3 , №315-Л від 25.06.2018 між ТОВ “Дельмар Люкс” і ОСОБА_4 ;
- рішенням ОСОБА_6 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), ухвалені в якості державного реєстратора Комунального підприємства “Криничанське бюро технічної інвентаризації”, Дніпропетровська обл., від 18.09.2019 (індексний номер 48741222, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1917173412101, номер запису про право власності 33279242), від 09.09.2019 (індексний номер 48589400, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1910140212101, номер запису про право власності 33140190), від 24.09.2019 (індексний номер 48838105, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1921648912101, номер запису про право власності 33369168).
- рішенням приватного нотаріуса Черновської Людмили Григорівни Дніпропетровського міського нотаріального округу про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, ухвалене в якості державного реєстратора, від 08.07.2023 (індексний номер 68368671, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1917173412101, номер внесеного запису 50926499). 
На підставі викладеного колегія судів дійшла до висновку про те, що Позивач не надав доказів того, що він є особою, щодо якої застосовані оскаржувані рішення або доказів того, що він є суб`єктом відповідних правовідносин, що, в свою чергу, є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.
За таких обставин вищенаведені позовні вимоги є необґрунтованими, з огляду на що у їх задоволенні слід відмовити.

Матеріалами справи підтверджено, що юридичну особу Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "СІТІ-ЦЕНТР" (49000, м. Дніпро, проспект Карла Маркса,буд.72, реєстраційний номер юридичної особи 37986797) ліквідовано відповідно до ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 29.03.2022 у справі №904/5988/20.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо, зокрема, припинено юридичну особу, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
Враховуючи викладене, господарський суд закриває провадження у справі в частині вимог до ОК "Житлово-будівельний кооператив "СІТІ-ЦЕНТР".
Враховуючи викладене, господарський суд правомірно відмовив у задоволенні позову в повному обсязі.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі “Проніна проти України”, в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У рішенні Європейського суду з прав людини “Серявін та інші проти України” вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі “Суомінен проти Фінляндії” від 07.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі “Гірвісаарі проти Фінляндії” від 27.09.2001).
Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі № 910/13407/17.
З огляду на вищевикладене, всі інші доводи та міркування заявника апеляційної скарги, колегією суддів не досліджуються, так як з огляду на встановлені фактичні обставини не впливають на результат вирішення справи; апелянту надано вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що розглядаючи справу, суд першої інстанції дав оцінку наявним у справі доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, правильно застосував норми процесуального права, що у відповідності до ст. 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення - без змін.
Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284 ГПК України, суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2025 у справі №904/5028/20 (2903/1009/20) - залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2025 у справі №904/5028/20 (2903/1009/20) – залишити без змін.
Судові витрати ОСОБА_1 за подання апеляційної скарги на рішення суду покласти на заявника апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови виготовлено та підписано суддею Івановим О.Г. 10.07.2026, суддями Верхогляд Т.А., Мороз В.Ф. – 14.07.2026.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя  В.Ф. Мороз