_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/28679/24
Провадження № 2/947/5361/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.07.2026 року
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді – Куриленко О.М.,
за участю секретаря судового засідання – Петрової А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Богомолової Дар`ї Ігорівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа – приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяна Сергіївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, 
ВСТАНОВИВ:

11 вересня 2024 року на електронну пошту суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу та приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяна Сергіївна, треті особи – Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що йому стало відомо про існування виконавчого напису приватного нотаріуса № 382, виданого 13.02.2020, який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Богомоловою Дар`єю Ігорівною щодо стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 55395,21 грн. З виконавчим написом позивач не погоджується, оскільки у приватного нотаріуса були відсутні підстави на вчинення виконавчого напису, оскільки вона не пересвідчилася у безспірності боргу. Вважає, що здійснений виконавчий напис є незаконним та таким, що вчинений без дотримання вимог чинного законодавства, зокрема Закону України «Про нотаріат» та постанови КМУ від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2024 року позовну заяву було залишено без руху та запропоновано заявнику усунути недоліки протягом п`яти днів з дня отримання копії даної ухвали. 
17 вересня 2024 року до електронного кабінету ЄСІТС ОСОБА_1 було доставлено ухвалу судді Київського районного суду м. Одеси від 16 вересня 2024 року.
23 вересня 2024 року до канцелярії суду надійшла заява ОСОБА_1 про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви. Позивач зазначав, що він є військовослужбовцем ЗСУ, не має постійної стабільної можливості використовувати мережу інтернет, крім цього виконуючи прямі обов`язки відповідно до посади. У зв`язку з цим, позивач не має можливості в установлений термін належним чином виконати ухвалу суду.
Ухвалою судді від 24.09.2024 року заяву позивача ОСОБА_1 задоволено. Продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі судді Київського районного суду м.Одеси від 16 вересня 2024 року строком на сім днів з дня отримання копії даної ухвали.
На виконання ухвали суду 01.10.2024 року через систему «Електронний суд» позивач подав заяву про усунення недоліків разом з позовною заявою у новій редакції. Таким чином, недоліки позовної заяви усунено.
Ухвалою судді від 02.10.2024 року відкрито провадження в цивільній справі та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження на 11.11.2024 року о 10 год. 30 хв.
03.10.2024 року на електронну пошту суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позовних вимог.
Ухвалою судді від 07.10.2024 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову було повернуто заявнику.
08.10.2024 року на електронну пошту суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позовних вимог разом з квитанцією про сплату судового збору.
Ухвалою суду від 10.10.2024 року у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Богомолової Дар`ї Ігорівни та Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», треті особи – Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяна Сергіївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, – відмовлено в повному обсязі.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, 16.10.2024 року через систему «Електронний суд», ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22.10.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 10.10.2024 року залишена без руху; витребувано з Київського районного суду м. Одеси справу №947/28679/24.
Постановою Одеського апеляційного суду від 02.10.2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 10.10.2024 року про відмову у забезпеченні позову залишено без змін.
Матеріали справи надійшли до Київського районного суду м. Одеси 21.10.2025 року. Сторони викликані у судове засідання, призначене на 25.11.2025 року на 10.00 год.
Заочним рішенням Київського районного суду м.Одеси від 25.11.2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Богомолової Дар`ї Ігорівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа – приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяна Сергіївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 382 від 13.02.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Богомолової Дар`єю Ігорівною про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , заборгованості у сумі 55395,21 грн.
11.03.2026 року зареєстровано заяву, що надійшла через систему «Електронний суд», в якій ОСОБА_1 просив ухвалити додаткове рішення по цивільній справі №947/28679/24 про повернення судових витрат, що складаються із судового збору.
16.04.2026 року ухвалено додаткове рішення у цивільній справі №947/28679/24. Стягнуто з приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Богомолової Дар`ї Ігорівни, РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 76, офіс 1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», код ЄДРПОУ: 43577608, адреса: м. Київ, вул. Харківське шосе, 201/203, літ. 2 А, офіс 602, та Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», код ЄДРПОУ: 36799749, адреса: м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, 5-б, на користь позивача – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , у рівних частках судовий збір, сплачений при поданні позову у сумі 1211,20 гривень.
27.04.2026 року зареєстровано заяву відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Богомолової Дар`ї Ігорівни, що надійшла через систему «Електронний суд», про перегляд заочного рішення по цивільній справі №947/28679/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Богомолової Дар`ї Ігорівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа – приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяна Сергіївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою суду від 27.05.2026 року заяву відповідача – приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Богомолової Дар`ї Ігорівни про перегляд заочного рішення по цивільній справі №947/28679/24, – задоволено. Заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 25.11.2025 року по цивільній справі №947/28679/24, – скасовано. Додаткове рішення Київського районного суду м. Одеси від 16.04.2026 у справі №947/28679/24, – скасовано. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням сторін на 15.07.2026 року о 10 годині 00 хвилин.
У судове засідання сторони не з`явились, про дату, час і місце його проведення належним чином повідомлені, про причини неявки суду не повідомили.
10.06.2026 року зареєстровано Відзив на позовну заяву, що надійшов через систему «Електронний суд» від відповідача – приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Богомолової Дар`ї Ігорівни, в якому просила у задоволенні позову відмовити.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
На підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 13.02.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Богомоловою Дар`єю Ігорівною було вчинено виконавчий напис №382 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 55395,21 грн.
10.03.2020 року на підставі зазначеного виконавчого документу приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяна Сергіївна відкрила виконавче провадження № 61511864.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси 10.10.2023 року замінено стягувача – Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у виконавчому провадженні по примусовому виконанню виконавчого листа на його правонаступника – Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» - за правом грошової вимоги до ОСОБА_1 у виконавчому провадженні, відкритому на підставі виконавчого напису №382, вчиненого 13.02.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Богомоловою Дар`єю Ігорівною.
Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні – це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.
Згідно зі ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Так, згідно із ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.
Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам ст. 89 Закону України «Про нотаріат».
Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року, №296/5.
Зокрема, згідно з Порядком, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо.
У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.
Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями – не більше одного року.
Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172.
При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172.
Виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість.
Якщо за борговим документом необхідно провести стягнення частинами, виконавчий напис за кожним стягненням може бути зроблений на копії документа або на виписці з особового рахунку боржника; у цих випадках на оригіналі документа, що встановлює заборгованість, робиться відмітка про вчинення виконавчого напису і зазначаються, за який строк і яка сума стягнута, дата і номер за реєстром нотаріальних дій.
За заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.
У справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису.
Один примірник витягу з виконавчим написом і оригінал зобов`язання повертаються стягувачу, а другий примірник залишається у нотаріуса.
Якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи.
Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, №1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника – це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками – наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.
Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17.
Згідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Оскаржуваний виконавчий напис, вчинений нотаріусом 13.02.2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.
З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
При цьому, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.
Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою Палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги щодо визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис виконавчий напис № 382 від 13.02.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Богомолової Дар`єю Ігорівною про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , заборгованості у сумі 55395,21 грн., підлягають задоволенню.
Водночас, суд звертає увагу, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Богомолова Дар`я Ігорівна є неналежним відповідачем у справі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 
Визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача, натомість встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову – обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (правові висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц, від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц, від 12 грудня 2018 року у справах № 570/3439/16-ц і № 372/51/16-ц). 
Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України «Про нотаріат». Частиною 1 ст. 1 зазначеного Закону визначено, що нотаріат в Україні – це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. 
Частиною 2 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). 
Позивачем не враховано, що відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу – його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість. Тобто, відповідач – це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач – це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі – належному відповідачеві. Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб – учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. Зазначена позиція висловлювалась Верховним Судом, зокрема у постановах від 14.08.2019 у справі № 519/77/18 та від 15.04.2020 у справі № 474/106/18. 
Верховний Суд прямо зазначає, що спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, вирішуються судом за позовами боржників до стягувачів. 
Згідно з висновками Верховного Суду нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки предметом позову є спір про право, зокрема позивач заперечує наявність у нього заборгованості перед кредитором, яка вказана у виконавчому написі. Виходячи з норм Закону України «Про нотаріат», у нотаріуса немає спільних чи однорідних прав та обов`язків стосовно позивача. Нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави, тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями. Також Верховний Суд однозначно встановлює (зокрема, у постанові від 15.04.2020 у справі № 474/106/18), що цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Сам же нотаріус може залучатися судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.
Таким чином, у задоволенні позовних вимог до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Богомолової Дар`ї Ігорівни слід відмовити.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову – на відповідача; 2) у разі відмови в позові – на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно матеріалів справи, позивачем було сплачено судовий збір за подання позовної заяви у сумі 1211,20 гривень, що підтверджується платіжним дорученням від 10.09.2024 року.
Зважаючи на те, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Богомолова Дар`я Ігорівна є неналежним відповідачем по справі, судовий збір у сумі 1211,20 гривень слід стягнути у рівних частках з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».
На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про нотаріат», Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, ст. ст. 3, 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 223, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, –

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Богомолової Дар`ї Ігорівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», третя особа – приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяна Сергіївна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, – задовольнити частково.
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис виконавчий напис № 382 від 13.02.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Богомолової Дар`єю Ігорівною про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , заборгованості у сумі 55395,21 грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», код ЄДРПОУ: 43577608, адреса: м. Київ, вул. Харківське шосе, 201/203, літ. 2 А, офіс 602, та Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», код ЄДРПОУ: 36799749, адреса: м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, 5-б, на користь позивача – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , у рівних частках судовий збір, сплачений при поданні позову у сумі 1211,20 гривень.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його підписання. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя          О. М. Куриленко