ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2523/26 Справа № 192/1666/26 | | Суддя у 1-й інстанції -  ОСОБА_1  Суддя у 2-й інстанції -                 ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2026 року м. Дніпро
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді   ОСОБА_2 ,
суддів     ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря   
судового засідання   ОСОБА_5 ,
прокурора    ОСОБА_6 (в режимі
відеоконференції),
засудженого ОСОБА_7 (в режимі
відеоконференції),
захисника ОСОБА_8 (в режимі
відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2026 року, якою задоволено клопотання виконувача обов`язки начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України про застосування заходу стягнення до особи, позбавленої волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери), щодо ОСОБА_7 ,-
В С Т А Н О В И Л А:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2026 року задоволено клопотання виконувача обов`язки начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України про застосування заходу стягнення до особи, позбавленої волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери), щодо ОСОБА_7 .
Застосовано до засудженого ОСОБА_7 , стягнення за допущене 08 червня 2026 року порушення режиму утримання, у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери) строком на один місяць.
Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції виходив з того, що засуджений неодноразово порушував режим утримання, має стягнення, тому суд зробив висновок, що вимога в.о. начальника ДУ «Солонянська виправна колонія (№ 21)» про застосування до засудженого стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери), є обґрунтованою, оскільки застосовані раніше інші заходи впливу не дали результату і поведінка засудженого не змінилась.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні клопотання.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про те, що адміністрація установи, складаючи графік чергування та встановлюючи йому двогодинне відпрацювання не зазначила конкретний час для відпрацювання, а лише дату, що позбавило його повноцінно розпоряджатися своїм часом впродовж дня.
Вказав, що у матеріалах справи відсутній акт, підписаний, в тому числі не зацікавленими членами комісії.
Зазначив, що у матеріалах справи відсутній висновок медичної частини про те, що він за станом здоров`я, у той день, був придатний для виконання робіт.
Вказав, що при огляді відеозапису було встановлено лише те, що йому пропонують приступити до робіт, уповноваженою особою не роз`яснено у зв`язку із чим він повинен розпочати роботи, а також не роз`яснено його права і обов`язки.
Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні засуджений та його захисник підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити в повному обсязі.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого та просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши суддю-доповідача, думки сторін кримінального провадження, перевіривши надані матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом.
Згідно із ч. 1 ст. 132 КВК України за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, може застосовуватися такий захід стягнення, як переведення засуджених, які тримаються у виправних колоніях, крім засуджених, які тримаються у виправних колоніях мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк до трьох місяців.
Відповідно до ч.ч. 1, 9 ст. 134 КВК України при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого. Стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) накладається в разі безуспішного застосування інших заходів впливу.
Поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери), згідно із ч. 6 ст. 135 КВК України, проводиться за рішенням суду. У разі прийняття на засіданні дисциплінарної комісії рішення про поміщення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) адміністрація установи виконання покарань протягом двадцяти чотирьох годин направляє до суду відповідне клопотання (подання) разом із рішенням комісії.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні судового рішення в повній мірі дотримався положень як кримінального процесуального закону, так і ст. ст. 132-135 КВК України.
З матеріалів провадження видно, що ОСОБА_7 засуджений за вироком Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 04 квітня 2024 року за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 186, ст.68 КК України до 6 років 8 місяців позбавлення волі, яке відбуває в ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)».
Засуджений ОСОБА_7 за останньою судимістю знаходиться в місцях позбавлення волі з 20 липня 2023 року, характеризується негативно, систематично порушує встановлений порядок відбування покарання, неодноразово допускав порушення режиму відбування покарання, за що на нього було накладено 21 дисциплінарне стягнення. Із засудженим ОСОБА_7 неодноразово проводились заходи виховного характеру, спрямовані на формування у нього правомірної поведінки і стимулювання становлення на життєву позицію, яка відповідає соціальним нормам, але він належних висновків не зробив та не бажає ставати на шлях виправлення.
Застосовані до засудженого ОСОБА_7 заходи виховного та дисциплінарного впливу виявилися безуспішними, і він знову допустив порушення режиму відбування покарання, а саме: 08 червня 2026 року в 16 год. 10 хв. ОСОБА_7 відмовився вийти на чергування для проведення робіт з благоустрою колонії, а саме — відмовився підмести та помити підлогу в кімнаті виховної роботи відділення СПС №4, в якому він проживає. Мотивом невиконання даного обов`язку є внутрішні переконання засудженого ОСОБА_7 , який прагне підтримувати та поширювати традиції злочинного світу та не намагається довести своє виправлення в період відбування покарання, причиною — психологічна установка особи на протиправну поведінку, що підтверджується рапортами начальника відділення СПС №4 майора внутрішньої служби ОСОБА_9 , ст. ОУ ОВ ДУ «СВК (№21)№ майора внутрішньої служби ОСОБА_10 та відеозаписом.
Разом з цим, відповідно до ч. 3 ст. 107 КВК України засуджені зобов`язані дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами; утримувати в чистоті і порядку приміщення, дбайливо ставитися до майна колонії і предметів, якими вони користуються при виконанні дорученої роботи, здійснювати за ними належний догляд і використовувати їх тільки за призначенням; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії, виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії.
Рішенням дисциплінарної комісії ДУ «Солонянська виправна колонія (№ 21)» від 10 червня 2026 року засудженого притягнуто до дисциплінарної відповідальності за вчинення 08 червня 2026 року порушення режиму утримання – відмова виходу на чергування для проведення робіт з благоустрою колонії.
Згідно клопотання в.о. начальника ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» ОСОБА_11 адміністрація ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)» клопоче перед судом про переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери) строком на один місяць засудженого ОСОБА_7 .
За таких обставин, враховуючи, що вчинення засудженим ОСОБА_7 дисциплінарних проступків носить систематичний характер, негативну характеристику за місцем відбування покарання, попередньо застосовані до нього дисциплінарні стягнення, у тому числі поміщення до дисциплінарного ізолятору, не дали позитивного результату, застосування до нього судом стягнення за вчинене 08 червня 2026 року чергове правопорушення, пов`язане із порушенням встановленого порядку відбування покарання, у виді переведення до приміщення камерного типу на 1 місяць слід вважати обґрунтованим.
Висновки суду першої інстанції підтверджуються зібраними у провадженні в установленому законом порядку належними та допустимими доказами, які не були спростовані засудженим та захисником й в судовому засіданні апеляційного суду.
Колегія суддів вважає безпідставними та відхиляє доводи засудженого про те, що уповноваженою особою установи виконання покарань йому не було роз`яснено підстави для початку робіт та його права і обов`язки, оскільки обов`язок засуджених брати участь у роботах з благоустрою установ виконання покарань та чергуваннях прямо передбачений ст. 118 КВК України та Правилами внутрішнього розпорядку.
Крім того, відповідно до наявного акту від 08 червня 2026 року, засуджений відмовився ставити підпис в графіку чергування, щодо ознайомлення про дату чергування.
Також колегія суддів не приймає доводи засудженого щодо відсутності висновку медичної частини про те, що він був придатний для виконання робіт, оскільки з дослідженого судом першої інстанції відеозапису фіксації порушення засудженим режиму утримання вбачається, що засуджений не висловлював будь-яких скарг на свій стан здоров`я, при цьому відповідно до акту доданого до матеріалів, засуджений також відмовився від надання пояснень по факту порушення, тому, як правильно зазначив суд першої інстанції підстав для проведення медичного обстеження засудженого не було.
Посилання засудженого на відсутність у матеріалах справи акта, який підписаного не зацікавленими членами комісії, є безпідставними. Колегією суддів встановлено, що відповідний акт міститься в матеріалах справи та оформлений відповідно до вимог чинного законодавства службовими особами колонії під час виконання ними своїх посадових обов`язків. Сама по собі незгода засудженого з наявністю чи змістом цього документа не свідчить про його недопустимість як доказу.
Крім того, сама по собі така заява засудженого є суб`єктивною оцінкою та не підтверджена жодними належними і допустимими доказами. Виконання працівниками установи виконання покарань своїх безпосередніх службових обов`язків щодо фіксації порушень режиму відбування покарання не свідчить про їхню особисту, упереджену чи іншу зацікавленість у наслідках розгляду цієї справи. 
Окрім того, законність дій представників установи відбування покарань жодним чином не була оскаржена засудженим в установленому законом порядку, що свідчить про визнання їх законності самим засудженим.
Отже, рішення суду постановлено згідно з нормами діючого закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх доказів і мотивів, тому підстави для його зміни або скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 — залишити без задоволення.
Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 26 червня 2026 року, якою задоволено клопотання виконувача обов`язки начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України про застосування заходу стягнення до особи, позбавленої волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери), щодо ОСОБА_7 — залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2     ОСОБА_3    ОСОБА_4