ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 вересня 2026 року
м. Київ
справа № 738/1140/25
провадження № 61-3811св26
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Сердюка В. В., Шиповича В. В. (суддя-доповідач),
учасники справи:
позивач - керівник Корюківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області,
відповідачі:  ОСОБА_1 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Мена-Авангард»,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури на постанову Чернігівського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Висоцької Н. В., Мамонової О. Є., Шитченко Н. В., від 24 лютого 2026 року,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
1. У травні 2025 року керівник Корюківської окружної прокуратури С. Розинка в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Мена-Авангард» (далі - ТОВ «Мена-Авангард») про припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації та скасування державної реєстрації права оренди.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що прокуратурою встановлено порушення вимог земельного законодавства, а саме протиправне перебування у власності громадянки росії земель сільськогосподарського призначення в Україні.
3. Прокурор зазначає, що громадянка росії ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом набула право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7423085000:08:000:0543, площею 0,3951 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку на підставі договору оренди передала в користування ТОВ «Мена-Авангард».
4. Водночас, ОСОБА_1 , набувши у березні 2019 року право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, протягом року не виконала покладений на неї законом обов`язок і не відчужила земельну ділянку.
5. Посилаючись на викладене, прокурор просив суд:
- припинити громадянці рф ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7423085000:08:000:0543, площею 0,3951 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва шляхом її конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області;
- скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права оренди ТОВ «Мена-Авангард» на земельну ділянку з кадастровим номером 7423085000:08:000:0543, площею 0,3951 га.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
6. Рішенням Менського районного суду Чернігівської області, у складі судді Волошиної Н. В., від 21 листопада 2025 року позов задоволено.
Припинено іноземцю ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 7423085000:08:000:0543, площею 0,3951 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, шляхом її конфіскації на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області.
Скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права оренди ТОВ «Мена-Авангард» на земельну ділянку з кадастровим номером 7423085000:08:000:0543, площею 0,3951 га, (реєстраційний номер 1789800674230).
Вирішено питання розподілу судових витрат.
7. Суд першої інстанції виходив з того, що невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений ЗК України строк є підставою для припинення права власності на земельну ділянку у судовому порядку. Припинення права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку шляхом її конфіскації на користь держави тягне за собою і припинення права оренди цієї земельної ділянки.
Короткий зміст постанови апеляційного суду
8. Постановою Чернігівського апеляційного суду від 24 лютого 2026 року апеляційну скаргу ТОВ «Мена-Авангард» задоволено частково.
Рішення Менського районного суду Чернігівської області від 21 листопада 
2025 року в частині вирішення позовних вимог прокурора про скасування державної реєстрації права оренди скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні цих вимог.
Рішення Менського районного суду Чернігівської області від 21 листопада 
2025 року в частині розподілу судового збору змінено, шляхом зменшення розміру стягнутого з ОСОБА_1 на користь Чернігівської обласної прокуратури судового збору з 6 056 грн до 3 028 грн. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вирішено питання розподілу судових витрат.
9. Колегія суддів погодилась з висновками суду першої інстанції в частині того, що невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений ЗК України строк є підставою для припинення права власності на земельну ділянку у судовому порядку і припинення права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку шляхом її конфіскації на користь держави тягне за собою припинення права оренди цієї ділянки.
10. Водночас апеляційний суд дійшов висновку, що позовні вимоги про скасування державної реєстрації права оренди не підлягають задоволенню, оскільки право власності ОСОБА_1 на спірну земельну ділянку припинено у примусовому порядку та ділянка має перейти до земель державної власності, а тому будь-які правовідносини щодо неї, які виникли між ОСОБА_1 і 
ТОВ «Мена-Авангард» на підставі договору оренди землі від 11 червня 
2019 року, мають бути припинені шляхом припинення права оренди землі, проте прокурором вимог про припинення права оренди землі чи припинення права користування земельною ділянкою не заявлено.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
11. У касаційній скарзі заступник керівника Чернігівської обласної прокуратури І. Волківський просить скасувати постанову Чернігівського апеляційного суду від 24 лютого 2026 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про скасування державної реєстрації права оренди та зміни розподілу судових витрат, залишивши в цій частині в силі рішення Менського районного суду Чернігівської області від 21 листопада 2025 року.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
12. 19 березня 2026 року заступник керівника Чернігівської обласної прокуратури І. Волківський подав касаційну скаргу на постанову Чернігівського апеляційного суду від 24 лютого 2026 року.
13. Ухвалою Верховного Суду від 30 квітня 2026 року відкрито касаційне провадження, витребувано із суду першої інстанції матеріали справи 
№ 738/1140/25, які у травні 2026 року надійшли до Верховного Суду.
14. Ухвалою Верховного Суду від 29 липня 2026 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
15. Підставою касаційного оскарження судового рішення прокурор зазначає застосування апеляційним судом норм права без урахування висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 20 жовтня 2025 року у справі 
№ 559/2900/23 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
16. Вказує, що припинення права власності іноземця на земельну ділянку для введення особистого селянського господарства шляхом її конфіскації на користь держави тягне за собою і припинення права оренди цієї ділянки.
17. При цьому апеляційний суд, ухвалюючи оскаржену постанову, не встановив на досягнення якого результату був спрямований позов прокурора та дійшов помилкового висновку про відмову у скасуванні державної реєстрації права оренди на спірну земельну ділянку, не врахувавши, що наслідком задоволення цієї вимоги є фактично припинення права оренди.
Відзив на касаційну скаргу не подано
Інші процесуальні звернення, подані до Верховного Суду
18. У травні 2026 року ТОВ «Мена-Авангард», в інтересах якого діє адвокат Іващенко В. І., подало клопотання про закриття касаційного провадження, посилаючись на те, що висновки щодо застосування норм права, які викладені у постанові Верховного Суду на яку посилався заявник у касаційній скарзі, стосуються правовідносин, які не є подібними.
19. Також у травні 2026 року ТОВ «Мена-Авангард», в інтересах якого діє адвокат Іващенко В. І., подало клопотання про передачу справи на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного суду для відступу від висновків, викладених, зокрема у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного суду 
від 20 жовтня 2025 року у справі № 559/2900/23, про те, що конфіскація за рішенням суду є підставою для припинення права власності на землю, а також про те, що припинення права власності на земельну ділянку шляхом її конфіскації на користь держави тягне за собою припинення права оренди цієї ділянки.
Обставини справи, встановлені судами
20.  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою російської федерації.
21. Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19 березня 2019 року № 869, виданим державним нотаріусом Менської районної державної нотаріальної контори, ОСОБА_1 , громадянка російської федерації, зареєстрована в м. Москві, отримала спадщину після померлого 
ІНФОРМАЦІЯ_2 батька - ОСОБА_2 , яка складається із земельної ділянки, площею 0,3951 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Куковицької сільської ради Корюківського району Чернігівської області, яка належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину від 17 вересня 2012 року з реєстровим номером № 3760, невід`ємною частиною якого є Державний акт на право на земельну ділянку, серії ЯГ № 842715, виданий Менською районного державною адміністрацією Чернігівської області 14 лютого 2007 року, на підставі розпорядження № 357 Менської районної державної адміністрації 
від 06 вересня 2006 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 0107844000067, де є відмітка про перехід права власності на ім`я ОСОБА_2 , кадастровий номер 7423085000:08:000:0543.
22. 19 березня 2019 року право власності на земельну ділянку зареєстровано за ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 
23. Відповідно до договору оренди землі від 11 червня 2019 року 
ОСОБА_1 передала в оренду, а ТОВ «Мена-Авангард» прийняло в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером 7423085000:08:000:0543, площею 0,3951 га. Строк дії договору - 10 років. 
24. 07 серпня 2020 року за ТОВ «Мена-Авангард» зареєстровано право оренди вказаної земельної ділянки зі строком дії до 12 червня 2029 року.
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права
25. Згідно із частинами першою-другою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційних скарг, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
26. Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
27. Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
28. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
29. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (стаття 14 Конституції України).
30. За змістом статі 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.
31. Відповідно до частини другої статті 81 ЗК України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності.
32. Землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню (частина четверта статті 81 ЗК України).
33. Відповідно до пункту «е» частини першої статті 140 ЗК України підставами припинення права власності на земельну ділянку є невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.
34. Примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі конфіскації земельної ділянки (підпункт «в» частини першої статті 143 ЗК України).
35. За змістом частин першої, другої та четвертої статті 145 ЗК України якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може набуватися нею у власність, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права.
36. У разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду.
37. Позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику.
38. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 20 жовтня 2025 року у справі № 559/2900/23 вказав, що укладений іноземцем договір оренди земельної ділянки, яка підлягає конфіскації, не є таким, який порушує публічний порядок. Застосування конфіскації зумовлює настання, зокрема, таких правових наслідків припинення інших (аніж право власності) цивільних прав. Конфіскація є примусовою підставою припинення права власності на майно і відноситься до способів набуття права власності державою незалежно від прав попереднього власника, тому інші права (речові, зобов`язальні) стосовно майна, що конфісковане, припиняються в результаті припинення права власності шляхом конфіскації. Припинення права власності іноземця на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства шляхом їх конфіскації на користь держави тягне за собою припинення права оренди цих земельних ділянок.
39. Відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються.
40. У розглядуваній справі рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 21 листопада 2025 року позов прокурора було задоволено та припинено право власності іноземної громадянки 
ОСОБА_1 на спірну земельну ділянку шляхом її конфіскації на користь держави та скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права оренди ТОВ «Мена-Авангард» щодо цієї ділянки.
41. Постановою Чернігівського апеляційного суду від 24 лютого 2026 року, ухваленою за результатами розгляду апеляційної скарги ТОВ «Мена-Авангард», рішення районного суду в частині позовних вимог прокурора про скасування державної реєстрації права оренди скасовано і ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні цих вимог. Також змінено розподіл судового збору.
42. Рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного суду в частині задоволених вимог про припинення права власності ОСОБА_1 на спірну земельну ділянку шляхом її конфіскації на користь держави в касаційному порядку не оскаржується, а тому в силу вимог статті 400 ЦПК України справа в цій частині Верховним Судом не переглядається.
Щодо вирішення позовних вимог прокурора про скасування державної реєстрації права оренди
43. Відмовляючи у задоволенні цих вимог, апеляційний суд виходив з того, що право приватної власності ОСОБА_1 на спірну земельну ділянку припинено у примусовому порядку та ділянка має перейти до державної власності, а тому будь-які правовідносини щодо неї, які виникли між відповідачами на підставі договору оренди землі від 11 червня 2019 року, мають бути припинені шляхом припинення права оренди землі, проте прокурор вимог про припинення права оренди землі чи припинення права користування земельною ділянкою не заявив.
44. Верховний Суд не може погодитись з цими висновками апеляційного суду.
45. Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
46. Згідно з частини першої та другої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
47. Особа, якій належить порушене право, може скористатися не будь-яким на свій розсуд, а певним способом захисту такого свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини, або договором. Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.
48. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі 
№ 569/17272/15-ц.
49. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
50. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 травня 2026 року у справі № 456/252/22 вказала, що в кожній справі за змістом обґрунтувань позовних вимог, наданих позивачем пояснень тощо суд має встановити, якого саме результату хоче досягнути позивач унаслідок вирішення спору. Суд розглядає справи в межах заявлених вимог, але, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених процесуальним законодавством. Виконання такого обов`язку пов`язане, зокрема, з тим, що суд має надавати позовним вимогам належну інтерпретацію, а не тлумачити їх лише буквально (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2021 року у справі № 9901/172/20 (пункти 1, 80, 81, 83), від 26 жовтня 2021 року у справі № 766/20797/18 
(пункти 6, 20-26, 101, 102), від 01 лютого 2022 року у справі № 750/3192/14 (пункти 4, 26, 47), від 22 вересня 2022 року у справі № 462/5368/16-ц (пункти 4, 36), від 20 червня 2023 року у справі № 633/408/18 (підпункт 11.12), від 04 липня 2023 року у справі № 233/4365/18 (пункт 31)).
Невідповідність чи неповна відповідність позовних вимог належному способу захисту не може бути підставою для відмови в позові з формальних підстав, якщо прагнення позивача не викликає сумніву, а позовні вимоги можна витлумачити відповідно до належного способу захисту прав. Протилежний підхід не відповідав би завданням цивільного судочинства (стаття 2 ЦПК України). Близькі за змістом висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 липня 2025 року у справі № 910/2389/23.
Спосіб захисту опосередковується позовною вимогою, яка втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
Таким чином, коли власник землі обґрунтовує позовні вимоги наявністю перешкод у користуванні чи розпорядженні земельною ділянкою (безпідставним фактичним користуванням майном або реєстрацією речового права іншої особи), то залежно від позовних вимог, характеру порушених прав та фактичних обставин справи суд, якщо негаторний позов визнано обґрунтованим, може захистити права такого власника в незаборонений законом спосіб, спрямований на усунення порушень (у тому числі й шляхом повернення землі, визнання відсутнім права оренди, скасування державної реєстрації речового права).
Для ефективного захисту прав власника нерухомого майна, щодо якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно незаконно внесено запис про право користування іншої особи, з якою власник не перебував у зобов`язальних відносинах, власник може звернутись з негаторним позовом, зокрема, але не виключно, шляхом пред`явлення вимоги про повернення майна, визнання відсутнім права оренди чи скасування державної реєстрації права користування іншої особи, залежно від обставин кожної конкретної справи.
51. Вказані висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 13 травня 2026 року у справі № 456/252/22, підлягають врахуванню у розглядуваній справі відповідно до частини третьої статті 400 ЦПК України.
52. У справі, що переглядається, прокурор з метою ефективного захисту прав держави, вказував на необхідність скасування державної реєстрації права оренди, зокрема з посиланням на приписи статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», за змістом яких у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права на підставі судового рішення, відповідні права чи обтяження припиняються.
53. Метою позову прокурора у цій справі вочевидь є повернення земельної ділянки у власність держави вільною від будь-яких обтяжень правами третіх осіб, зокрема й від права оренди, а заявлені у цій справі вимоги про скасування державної реєстрації права оренди спрямовані на досягнення цієї мети.
54. З огляду на вказане, висновки апеляційного суду про відмову у задоволенні вимог прокурора є помилковими.
55. Наведене узгоджується, зокрема з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 26 листопада 2025 року у справі № 511/2512/23.
56. Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
57. За цих обставин касаційну скаргу прокурора необхідно задовольнити, постанову апеляційного суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про скасування державної реєстрації права оренди та в частині розподілу судових витрат скасувати, залишивши в силі у відповідних частинах рішення суду першої інстанції.
58. Колегією суддів не встановлено підстав для задоволення клопотань 
ТОВ «Мена-Авангард» про закриття касаційного провадження та передачу справи на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного суду.
59. Відповідно до частини першої та пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
60. У зв`язку із задоволенням касаційної скарги судовий збір, сплачений за подання касаційної скарги, необхідно стягнути з ТОВ «Мена-Авангард» на користь Чернігівської обласної прокуратури.
Керуючись статтями 141, 400, 409, 413, 416 ЦПК України ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури задовольнити.
2. Постанову Чернігівського апеляційного суду від 24 лютого 2026 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог прокурора про скасування державної реєстрації права оренди, зміни розподілу судових витрат та в частині розподілу судових витрат, здійсненого за наслідками апеляційного перегляду справи, скасувати, залишивши в силі у відповідних частинах рішення Менського районного суду Чернігівської області від 21 листопада 2025 року.
3. Стягнути із Товариство з обмеженою відповідальністю «Мена-Авангард»на користь Чернігівської обласної прокуратурисудовий збір, сплачений за подання касаційної скарги, в розмірі 6 056 грн.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий Судді: | Є. В. Синельников О. М. Осіян Н. Ю. Сакара В. В. Сердюк В. В. Шипович