ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8927/26 Справа № 214/2729/25 | | Суддя у 1-й інстанції - Малаховська І.Б. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 серпня 2026 року м. Кривий Ріг
справа № 214/2729/25
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – судді Остапенко В.О.,
суддів Акуленка В.В., Бондар Я.М.
сторони:
позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс»
відповідач  ОСОБА_1 
розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 травня 2026 року, яке ухвалено суддею Малаховською І. Б. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 02 червня 2026 року,

УСТАНОВИВ:

В березні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 25 вересня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі – Кредитодавець та/або ТОВ «Мілоан») та ОСОБА_1 (далі – позичальник та/або відповідач) укладено Договір № 2152828.
Згідно п. 1.1. Договору № 2152828 Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі – кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі – плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором.
Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 9 000 грн.
Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 2 025 грн, які нараховуються за ставкою 1,5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.
Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Відповідно до п. 2.1. Договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.
Відповідно до п. 6.1. Договору цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Кредитодавця та доступний зокрема через сайт Кредитодавця та\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.
Крім того, 25 вересня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Київська торгово-інвестиційна компанія» (далі – Кредитодавець та/або ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія») та ОСОБА_1 (далі – позичальник та/або відповідач) укладено Договір № 555132456179.
Згідно з п. 1.1. Договору № 555132456179 від 25 вересня 2020 року, позикодавець надає позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності грошові кошти на суму у загальному розмірі 4 000 грн. Договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим Договором.
Відповідно до п.п. 1.1.1. Договору, сторони погодили тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить вiд фактичного виконання Позичальником умов договору та становить: 1.1.1.1 Знижена процентна ставка, фіксована 365 % річних від суми Позики у межах строку надання Позики, зазначеного в пункті 1.1 цього Договору, якщо в цей строк Споживач здійснить повне погашення заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днiв, що слідують за датою закінчення такого строку.
Також, п.п. 1.1.1.2. Договору передбачена стандартна процента ставка, фіксована 850 % річних від суми Позики застосовується: - у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.1 цього Договору, якщо позичальник не виконав умови зазначені в п.п. 1.1.1.1 Договору для застосування зниженої процентної ставки, та - у межах періоду прострочення, але не більше 14 календарних днiв поспiль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз.2 част.1 статті 1048 Цивiльного кодексу України.
Відповідно до пункту 2.1. Договору позики позика надається позичальнику шляхом перерахування позикодавцем позики на банківський картковий рахунок позичальника за реквізитами його банківської платіжної картки, зазначений у реєстраційної анкеті клієнта – позичальника у системі «Loany» на сайті системи www.loany.com.ua.
Пунктом 2.2. Договору позики встановлено, що датою надання позики є дата списання грошових коштів з поточного рахунку позикодавця на банківський картковий рахунок позичальника, передбачений у п.2.1. цього договору.
Згідно з п. 4.3. Договору, закінчення строку, на який було надано позику, не звільняє Сторони від відповідальності за невиконання (порушення) зобов`язань за цим договором.
Відповідно до п.п. 6.7.7. Договору, Позичальник розуміє у повному обсязі всі умови цього договору, свої права і обов`язки за цим договором і погоджується з ними.
Також, п.п. 6.7.9 Договору, Позичальник засвідчує, що умови цього договору є розумними, справедливими, добросовісними та вигідними.
Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.
Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, Кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому Договором.
Зазначені умови є публічною пропозицією розумінні ст. ст. 641, 644 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).
Позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви.
Станом на сьогоднішній день строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує.
26 липня 2024 року було укладено договір № 26-07/2024 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2152828. 
Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 2152828.
18 грудня 2023 року було укладено договір № 18/12-2023 відповідно до якого ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 555132456179. Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 555132456179.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 2152828 від 25 вересня 2020 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 38 925,00 грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 9 000 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 29 025 грн; заборгованість за комісіями - 900 грн.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 555132456179 від 25 вересня 2020 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 3 399,10 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) – 2 340 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 1 059,10 грн.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними Договорами, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 42 324,10 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 11 340,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 30 084,10 грн; заборгованість за комісіями - 900 грн.
На підставі наведеного вище позивач просив суд стягнути з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» заборгованість за Договорами № 2152828 від 25 вересня 2020 року, № 555132456179 від 25 вересня 2020 року у розмірі 42 324,10 грн, понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн та 13 000 грн витрат на правничу допомогу.
Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 травня 2026 року позовні вимоги ТОВ «Факторинг Партнерс» задоволені. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» заборгованість за Договорами № 21528228 від 25 веерсня 2020 року, № 555132456179 від 25 вересня 2020 року у розмірі 42 324,10 грн. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» витрати на правову допомогу у розмірі 13 000 грн.
В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення по справі, яким відмовити в задоволенні позовних вимог позивача.
Апеляційна скарга обгрунтована тим, що він не укладав і не підписував жодних договорів із кредитними установами, ніяких грошей від них не отримував та ніяких зобов`язань на себе не брав. 
Вказує, що 25 вересня 2020 року у нього було викрадено мобільний телефон та гаманець, про що було подано заяву до поліції, де з даного приводу відкрито кримінальне провадження № 12020045750000359. Зазначає, що згодом йому стало відомо, що його кредитною карткою «Приват Банку» зловмисники розраховуються у різних магазинах, про що він повідомив слідчого Реутову Ю.М. Вказує, що у 2022 році від ТОВ «ВВС-Факторинг» йому було пред`явлено виконавчий напис з приводу боргу, який він не брав, та який було визнано таким, що не підлягає виконанню, згідно рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 30 червня 2022 року, справа № 214/1315/21. 
Апелянт вважає себе неналежним відповідачем по справі за позовом ТОВ «Факторинг партнерс», оскільки не був повідомлений про кредитування, не мав можливості якось вирішити це питання, жодного відношення до вказаних договорів немає, кому і як передавались грошові кошти не знає.
Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази надання йому кредитних коштів за кредитним договором № 555132456179 в розмірі 9 000 грн, оскільки з наданих АТ КБ «ПриватБанк» відомостей слідує, що на рахунок відповідача були зараховані кошти лише за договором № 2152828 в розмірі 4 000 грн.
Також апелянт зазначає, що строк кредитування за договором № 2152828 становив 15 днів, а за договором № 555132456179 - 14 днів, тому нарахування процентів поза межами дії кредитного догвору є безпідставним.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача просить рішення суду першої інстрації залишити без змін, апеляційну скаргу представника відповідачки - залишити без задоволення.
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки, станом на момент подання апеляційної скарги, ціна позову складала менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 25 вересня 2020 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено Договір № 2152828.
25 вересня 2020 року між ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» та ОСОБА_1 укладено Договір № 555132456179.
Кредитні договори укладено в електронній формі.
На виконання умов укладеного договору № 2152828 позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 9 000 грн. На виконання умов укладеного договору № 555132456179 позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 4 000 грн. При цьому, перерахування коштів здійснювалось на картковий рахунок відповідача, зазначений ним особисто у реєстраційній анкеті клієнта.
26 липня 2024 було укладено договір № 26-07/2024 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2152828. Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 2152828.
18 грудня 2023 року було укладено договір № 18/12-2023 відповідно до якого ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 555132456179. Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 555132456179.
Відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів за кредитними договорами, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість перед новим кредитором.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 2152828 від 25 вересня 2020 року, становить 38 925 грн, з яких: - заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 9 000 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 29 025 грн; заборгованість за комісіями - 900 грн.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 555132456179 від 25 вересня 2020 року, становить 3 399,10 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 2 340 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 1 059,10 грн.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними Договорами, становить 42 324,10 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 11 340 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 30 084,10 грн; заборгованість за комісіями - 900 грн.
Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про повне задоволення позовних вимог, на підставі досліджених та оцінених судом доказів, виходив з їх обґрунтованості та доведеності.
Колегія суддів не може повністю погодитись з висновками суду першої інстанції про наявність правових підставі для повного задоволення позовних вимог позивача, з огляду на наступне.
Статтею 11 Цивільного кодексу України(далі ЦК України) встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).
В силу частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
У частині першій статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина перша статті 612 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи презумпцію від платності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.
Зобов`язання має виконуватися належним чином, у тому числі відповідно до умов договору та вимог закону.
Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 25 вересня 2020 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено Договір № 2152828.
Кредитний договір укладено в електронній формі.
На виконання умов укладеного договору № 2152828 позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 9 000 грн. Перерахування коштів здійснювалось на картковий рахунок відповідача, зазначений ним особисто у реєстраційній анкеті клієнта.
Факт укладення кредитного договору, відступлення права вимоги та розмір заборгованості за тілом кредиту - відповідачем не спростовано.
При цьому посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що 25 вересня 2020 року у нього було викрадено мобільний телефон та гаманець, про що було подано заяву до поліції, де з даного приводу відкрито кримінальне провадження № 12020045750000359, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки зазначене кримінальне провадження було закрито 17 червня 2021 року постановою слідчого ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Тобто у даному випадку матеріали справи не містять вироку який набрав законної сили щодо винної у вчиненні злочину особи, яка викрала мобільний телефон Відповідача та уклала від його імені кредитні договори, відповідно отримала кредитні кошти.
Отже, ТОВ «Мілоан» і ОСОБА_1 досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, зокрема, щодо розміру кредиту, порядку його надання та повернення, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів, підстав сплати комісії, прав і обов`язків сторін, відповідальності за порушення умов договору тощо.
На виконання умов кредитного договору ТОВ «Мілоан» перерахувало грошові кошти (9 000 грн) на картковий рахунок ОСОБА_1 , про що свідчить довідка ТОВ «Фінансова компанія «Елаєнс» від 25 вересня 2020 року, відповідно до якої грошові кошти в розмірі 9 000 грн було перераховано на карту № НОМЕР_1 , номер якої був зазначений в кредитному договорі. (а.с.36 зворот).
Після закінчення строку кредитування ОСОБА_1 кредит не повернув, проценти за користування кредитом не сплатив.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку відносно того, що ОСОБА_1 не виконав зобов`язання за кредитним договором, а тому з нього на користь ТОВ «Факторинг Партнерс», як нового кредитора, слід стягнути заборгованість за кредитним договором.
Водночас районний суд невірно визначив розмір заборгованості за кредитним договором № 2152828 від 25 вересня 2020 року.
Відповідно до статті 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.
За змістом частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Із положень частини другої статті 625 ЦК України слідує, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.
Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.
При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та від 31 жовтня 2018року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.
У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18 січня 2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).
У зобов`язальних правовідносинах права та інтереси кредитора забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання.
Умовами кредитного договору сторони передбачили строк кредитування, який складає 15 днів з 25 вересня 2020 року до 10 жовтня 2020 року.
Також сторони визначили можливість продовження строку кредитування, умови і строк нарахування процентів за користування кредитом, у тому числі у випадку його пролонгації згідно з п. 2.3.1.2. Договору.
Умови договору про розміри процентної ставки погоджено сторонами, договір було укладено в електронній формі, з умовами договору відповідач був ознайомлений, а тому погодився виконувати взяті на себе зобов`язання, у тому числі і щодо сплати процентів за користування кредитними коштами.
Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2.1, 2.2.2. договору про споживчий кредит №2152828 від 25 вересня 2020 року, укладеному між сторонами.
У пункті 2.3 договору визначено порядок пролонгації строку кредитування.
Відповідно до п. 2.3.1.1. договору передбачено, що позичальник має право неодноразово продовжувати та/або поновлювати пільговий період та збільшувати строк кредитування на таких саме умовах, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил.
Для продовження/поновлення пільгового періоду та збільшення строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту.
Відповідно до п. 2.3.1.2 договору позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту).
Таким чином, районний суд вірно встановив, що умовами кредитного договору сторони передбачили порядок продовження строку кредиту та умови і строк нарахування процентів за користування кредитом, однак не врахував того, що доказів щодо продовження строку кредитування за взаємною згодою сторін матеріали справи не містять.
Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 за кредитним договором № 2152828 від 25 вересня 2020 року проценти за користування кредитними коштами як за період строку кредитування, так і після закінчення цього строку.
На день закінчення строку кредитування (10 жовтня 2020 року) розмір заборгованості за тілом кредиту та процентами склав 2 025 грн.
Відомостей про те, що після 10 жовтня 2020 року відповідач вчиняв якісь дії для продовження строку кредитування чи вносив будь-які кошти на продовження дії договору, матеріали справи не містять, а тому 10 жовтня 2020 строк дії договору закінчився і нарахування процентів товариством після спливу строку дії договору є необґрунтованим.
Отже, суд першої інстанції помилково не звернув увагу на вказані обставини та неправомірно погодився із заявленим у позовній заяві розміром заборгованості за кредитним договором.
З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру заборгованості за кредитним договором № 2152828 підлягає зміні зважаючи на погоджений строк кредитування за кредитним договором 15 днів (до 10 жовтня 2020 року), за пунктом п.1.3. кредитного договору, і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за тілом кредиту 9 000 грн та відсотки в сумі 2 025 грн, а всього 11 025 грн.
Крім того, як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 25 вересня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Київська торгово-інвестиційна компанія» (далі – Кредитодавець та/або ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія») та ОСОБА_1 (далі – позичальник та/або відповідач) укладено Договір № 555132456179.
Кредитний договір укладено в електронній формі.
Згідно з п. 1.1. Договору № 555132456179 від 25 вересня 2020 року, позикодавець надає позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності грошові кошти на суму у загальному розмірі 4 000 грн. Договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим Договором.
Відповідно до п.п. 1.1.1. Договору, сторони погодили тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить вiд фактичного виконання Позичальником умов договору та становить: 1.1.1.1 Знижена процентна ставка, фіксована 365 % річних від суми Позики у межах строку надання Позики, зазначеного в пункті 1.1 цього Договору, якщо в цей строк Споживач здійснить повне погашення заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днiв, що слідують за датою закінчення такого строку.
Також, п.п. 1.1.1.2. Договору передбачена стандартна процента ставка, фіксована 850 % річних від суми Позики застосовується: - у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.1 цього Договору, якщо позичальник не виконав умови зазначені в п.п. 1.1.1.1 Договору для застосування зниженої процентної ставки, та - у межах періоду прострочення, але не більше 14 календарних днiв поспiль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз.2 част.1 статті 1048 Цивiльного кодексу України.
Відповідно до пункту 2.1. Договору позики позика надається позичальнику шляхом перерахування позикодавцем позики на банківський картковий рахунок позичальника за реквізитами його банківської платіжної картки, зазначений у реєстраційної анкеті клієнта – позичальника у системі «Loany» на сайті системи www.loany.com.ua.
Пунктом 2.2. Договору позики встановлено, що датою надання позики є дата списання грошових коштів з поточного рахунку позикодавця на банківський картковий рахунок позичальника, передбачений у п.2.1. цього договору.
На виконання умов укладеного договору № 555132456179 позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 4 000 грн. Перерахування коштів здійснювалось на картковий рахунок відповідача, зазначений ним особисто у реєстраційній анкеті клієнта.
Факт укладення кредитного договору, відступлення права вимоги та розмір заборгованості за тілом кредиту - відповідачем не спростовано.
При цьому, як було ззаначено вище, посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що 25 вересня 2020 року у нього було викрадено мобільний телефон та гаманець, про що було подано заяву до поліції, де з даного приводу відкрито кримінальне провадження № 12020045750000359, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки зазначене кримінальне провадження було закрито 17 червня 2021 року постановою слідчого ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Тобто у даному випадку матеріали справи не містять вироку який набрав законної сили щодо винної у вчиненні злочину особи, яка викрала мобільний телефон Відповідача та уклала від його імені кредитні договори, відповідно отримала кредитні кошти.
Отже, ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» і ОСОБА_1 досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, зокрема, щодо розміру кредиту, порядку його надання та повернення, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів, підстав сплати комісії, прав і обов`язків сторін, відповідальності за порушення умов договору тощо.
На виконання умов кредитного договору ТОВ «Київська торгово-інвестиційна компанія» перерахувало грошові кошти (4 000 грн) на картковий рахунок ОСОБА_1 , про що свідчить квитанція від 25 вересня 2020 року, відповідно до якої грошові кошти в розмірі 4 000 грн було перераховано на карту № НОМЕР_2 , номер якої був зазначений в кредитному договорі. (а.с.33 зворот).
Після закінчення строку кредитування ОСОБА_1 кредит не повернув, проценти за користування кредитом не сплатив.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку відносно того, що ОСОБА_1 не виконав зобов`язання за кредитним договором, а тому з нього на користь ТОВ «Факторинг Партнерс», як нового кредитора, слід стягнути заборгованість за кредитним договором.
При цьому колегія суддів погоджується із визначеним судом першої інстнації розміром заборгованості, за кредитним договором № 555132456179 від 25 вересня 2020 року, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача і який становить 3 399,10 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 2 340 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 1 059,10 грн.
Згідно з частиною 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України.
Зважаючи на часткове задоволення апеляційної скарги та, як наслідок, зміну рішення рішення суду першої інстанції в частині визначеного загального розміру заборгованості за кредитними договорами із зменшенням цього розміру з 42 324,10 грн до 14 424,10 грн (3 399,10 грн (за договором № 555132456179 від 25 вересня 2020 року) + 11 025 грн за договором № 21528228 від 25 вересня 2020 року), слід змінити порядок розподілу судових витрат.
За подання позовної заяви ТОВ «Факторинг Партнерс» сплатило 2 422,40 грн. судового збору. Враховуючи, що позов задоволено частково, із ОСОБА_1 підлягає стягненню 825,55 грн судового збору на користь позивача.
Пропорційно до задоволених вимог з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» підлягає стягненню 4 430,41 грн витрат на правничу допомогу, наданої в суді першої інстанції.
Крім того, у звязку з частковим задоволенням апеляційної скарги відповідача, з позивача на його користь підлягає сплаті судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 3 303,67 грн.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково. 
Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 травня 2026 року змінити в частині стягнутого з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» загального розміру заборгованість за Договорами № 21528228 від 25 вересня 2020 року, № 555132456179 від 25 вересня 2020 року, зменшивши цей розмір з 42 324,10 грн до 14 424 (чотирнадцять тисяч чотириста двадцять чотири) грн 10 коп.
Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 травня 2026 року змінити в частині стягнутого з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» розміру витрат зі сплати судового збору, зменшивши цей розмір 2 422,40 грн до 825 (вісімсот двадцять п`ять) грн 55 коп.
Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 травня 2026 року змінити в частині стягнутого з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» розміру витрат на правову допомогу, зменшивши цей розмір з 13 000 грн до 4 430 (чотири тисячі чотириста тридцять) грн 41 коп.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» на користь  ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 3 303 (три тисячі триста три) грн 67 коп. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повне судове рішення складено 26 серпня 2026 року. 

Головуючий:

Судді: