Провадження № 2/641/463/2026 | Справа № 641/6313/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
27 липня 2026 року м. Харків
Слобідський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді – Маньковської О.О.,
за участю секретаря судового засідання – Макаровой А.О.,
учасники справи:
представник позивача – ОСОБА_1 ,
представник відповідача – Васьков О.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», третя особа- КП «Жилкомсервіс», про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,
ВСТАНОВИВ:
10 серпня 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.
Позовна заява мотивована тим, що 27 лютого 2025року відбулось залиття належної позивачу квартири АДРЕСА_1 , яка знаходиться на 9-му поверсі 9-ти поверхового будинку, який обладнано водопроводом (холодне, гаряче водопостачання), каналізацією, газопостачанням, центральним опаленням.
Залиття сталося внаслідок корозаї металу, із-за зносу трубопроводу, який розташований на горищі (над квартирою АДРЕСА_2 ), на ділянці мереж внутрішньобудинкової системи від зовнішньої поверхні стіни будинку до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення, які є мережею відповідальності виконавця послуг, який здійснює технічне обслуговування – КП «Харківські теплові мережі», яке надає послуги з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання житлового будинку АДРЕСА_3 на підставі публічного договору.
Позивач вказав, що внаслідок залиття були спричинені матеріальні збитки на загальну суму 132 500грн., а саме: вартість відновлювального ремонту приміщень становить 108 000,00 грн., вартість розміру збитків меблів становить 24 500,00 грн., зо підтверджується Звітом про визначення розміру матеріальних збитків.
Крім того, позивач зазначив, що зазнав моральної шкоди, яка виразилась у фізичних та душевних стражданнях, у зв`язку з пошкодженням свого майна, а саме: з позивачем стався сильний емоційний стрес,підвищилась нервова напруга, його фізичні та моральні страждання поглиблюються тим, що він переживає за негативні наслідки, такі, як поява плісняви, підвищена вологість в квартирі, пошкоджені ремонт, меблі, оздоблення тощо. Через це у житті Позивача настали змушені зміни, він втратив сталий спосіб життя, вимушений докладати значних додаткових зусиль для його нормалізації та витрачання власного часу для вирішення проблем щодо консультацій з адвокатом, залучення спеціалістів тощо, для усунення наслідків залиття, пошкодження квартири та меблів, які стали непридатними для проживання без проведення ремонту. Крім того, в квартирі неможливо було проживти з падінням стелі, мокрих матраців, вологості повітря, не було світла через електрозамикання проводки, тощо.
Просив стягнути з відповідача суму в розмірі 50 000,00грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Відповідно до положень ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, що відповідає положеннямстатті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Згідно з ч. 1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорені або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.
За змістом ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, просила задовольнити в повному обсяі.
Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, позовні вимоги вважав безпідставними.
10 грудня 2025 року представник Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» подав відзив на позовну заяву, в якій в задоволенні позовних вимог просив відмовити.
Відзив мотивовано тим, що Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» не є належним відповідачем у справі. Обов`язок по проведенню поточного та капітального ремонтів залишено за їх балансоутримувачем та управителем - КП «Жилкомсервіс». На КП «Харківські теплові мережі» не покладений обов`язок проводити роботи з поточного або капітального ремонту внутрішньобудинкових систем житлових будинків, управителем та балансоутримувачем яких є КП "Жилкомсервіс". Крім того, позивачем не вкзаано, що стало причиною аварійного витоку з мережі теплопостачання будинку, не вказано в чому саме полягає порушення зобов`язань з боку виконавця. Вважає, що позивачем не доведено обставини та підстави заявлених позовних вимог доказами. Зазначив, що акт залиття від 27.02.2025р. складений неповноважним складом комісії – без участі житлової організації, яка обслуговує будинок. Вказав, що моральна шкода є необгрунтованою. В задоволенні позову просив відмовити.
Представник третьої особи КП «Житлокомсервіс» про місце, час розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.
Суд, заявлухавши сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов таких висновків.
Судом встановлено, ОСОБА_2 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду від 16 березня 1998 року, Договору дарування квартири від 08.05.2014р. (а. с. 14).
З моменту набуття квартири у власність, позивач постійно у ній проживає, своєчасно здійснює оплату житло-комунальних послуг, належним чином утримує своє майно. 
21 лютого 2021 року о 04 год. 15 хв. по прибуттю робітників КП «Харківські теплові мережі» було встановлено, що залиття квартири АДРЕСА_4 відбулося із технічного поверху, унаслідок течі лежака центрального опалення, у зв`язку з чим житловий будинок був відключений від опалення для усунення аварії.
27 лютого 2025року відбулось залиття належної позивачу квартири АДРЕСА_1 , яка знаходиться на 9-му поверсі 9-ти поверхового будинку, який обладнано водопроводом (холодне, гаряче водопостачання), каналізацією, газопостачанням, центральним опаленням.
Згідно Акту обстеження про залиття, складеного 27.02.2025р. представником виконавця послуг - КП «Харківські теплові мережі»: « на горищі трапилось залиття квартири АДРЕСА_2 , аварія на системі трубопроводу ЦО (центрального опалення) діаметром 32мм. Причиною залиття квартири АДРЕСА_2 стало корозійний знос труби діаметром 32мм цетрального опалення» (а.с.13).
Згідно висновків комісії, зазначених в Акті обстеження від 03.03.2025р., «причиною залиття квартири АДРЕСА_5 є дефект на трубопроводі внутрішньобудинкової системи центрального опалення діаметром 32мм, який проходить на горищі (над квартирою АДРЕСА_2 ) внаслідок корозії металу, із-за зносу». Залиття сталося внаслідок корозаї металу, із-за зносу трубопроводу, який розташований на горищі (над квартирою АДРЕСА_2 ), на ділянці мереж внутрішньобудинкової системи від зовнішньої поверхні стіни будинку до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення, які є мережею відповідальності виконавця послуг, який здійснює технічне обслуговування – КП Харківські теплові мережі», яке надає послуги з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання житлового будинку АДРЕСА_3 на підставі публічного договору (а.с.12). Внаслідок дефекту на трубопроводі внутрішньобудинкової системи цетрального опалення житлового будинку АДРЕСА_3 , діаметром 32мм внаслідок колозії металу, із-за зносу сталося залиття належної Позивачу квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується актом обстеження квартири від 03.03.2025р., а саме: житлової кімнати площею 16,5 кв.м є сліди залиття стелі, під час огляду зі стелі внаслідок залиття демонтоване полотно підвісної стелі з метою вбирання води (теплоносія), спостерігаються сліди залиття на покритті підлоги, є роз`єднання покриття по стикам матеріалу. Також у приміщенні житлової кімнати спостерігається скупчення води (теплоносія) на меблях, зокрема, на спальному матраці; - у приміщенні коридору площею 12,4 кв.м. є сліди залиття на стелі на площі близько 5,0 кв.м., також спостерігається деформація декоративного оздоблення стелі, на стінах спостерігається незначне відшарування шпалер; у приміщенні кухні площею 11,0 кв.м. на стіні (у сполученні двох стін зовнішньої та внутрішньої) є імовірне слід від залиття під водостійкими шпалерами на площі близько 1,5кв.м. 
З відповіді начальника КП «Харківські теплові мережі» за вих. 13-87/12660 від 13 липня 2026року на звернення адвоката з питання залиття квартири позивача ОСОБА_2 , вбачається: 27.02.2026р. фахівцями КП «ХТМ», одразу після надходження звернення, на технічному поверсі були виконані роботи з відключення (відглушення) дефектної ділянки трубопроводу централізованого теплопостачання холодної зони під`їзду. Аварійну течу було ліквідовано.Для ліквідації аварійної течі фахівцями КП ХТМ» була використана пайкова заглушка діаметром 40мм, у кількості 2 шт.-це поліпропіленовий фітінг, призначений для герметичного перекриття тупикових ділянок напірних трубопроводів водопостачання та опалення. КП «ХТМ» не є уповноваженою особою для проведення капітального ремонту у багатоквартирному будинку №; АДРЕСА_3 . Капітальний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної комунальної послуги, здійснюється співвласниками чи залученими ними уповноваженими на виконання таких робіт суб`єктами господарювання за рахунок співвласників або за коштиз інших джерел,не забороненних законодавством, КП «ХТМ» не є уповноваженою особою для проведення капітального ремонту у багатоквартирному будинку АДРЕСА_3 .
Отже, судом встановлено, що внаслідок залиття квартири за адресою: квартира АДРЕСА_5 , було пошкоджено майно позивача та завдано матеріальних збитків.
Для оцінювання матеріального збитку, завданого внаслідок залиття квартири, позивач звернув ся до фахівця-оцінювача.
Відповідно до Звіту про визначення розміру матеріальних збитків, що призвели до завдання майнової шкоди (пошкодження квартири внаслідок залиття гарячою водою) ОСОБА_2 , власнику квартири АДРЕСА_1 (а.с.25), станом на 28.04.2025р. вартість збитків складає 132500 грн. 
Так, позивач є споживачем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій шляхом відкриття абонентського особового рахунку, перебуває в договірних відносинах з відповідачем згідно договору про надання житлово-комунальних послуг.
В акті про залиття, складеного 27.02.2025р. представником виконавця послуг - КП «Харківські теплові мережі»: вказано, що причиною залиття квартири АДРЕСА_2 стало корозійний знос труби діаметром 32мм цетрального опалення».
Рішенням Харківської міської ради від 20 грудня 2006 року № 1186 визначено виконавців житлово - комунальних послуг у житловому фонді комунальної власності територіальної громади міста Харкова: з управління будинком, спорудою або групою будинків - КП «Жилкомсервіс», з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій: КП «Харківблагоустрій», КП «ХТМ», ДКП «Харківкомуночиствод», КП «ВТП «Вода», КСП «Харківгорліфт» та інші. Вказаним рішенням, прийнятим органом місцевого самоврядування в межах своєї компетенції, визначено статус КП «Жилкомсервіс» як управителя будинків, а КП «ХТМ» як виконавця послуг з їх утримання.
Відповідно до статутних завдань, Закону України «Про теплопостачання», Закону України «Про трубопровідний транспорт», Закону України «Про житлово-комунальні послуги», «Правил надання послуг з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення», Рішення Харківської міської ради від 20 грудня 2006 року № 1186, КП «ХТМ» є теплотранспортною, теплопостачальною, експлуатаційною організацією теплових мереж» об`єктом трубопровідного транспорту, виконавцем послуг і несе відповідальність перед споживачами за заподіянні збитки їхньому майну.
Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що КП «Харківські теплові мережі» не є належним відповідачем по даній справі, посилаючись на рішенням виконкому Харківської міської ради від 20.12.2006 № 1186, яким визначений виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Харкова в обсязі укладеного з КП "Жилкомсервіс"договору. КП «Харківські теплові мережі" виконує не весь обсяг робіт з утримання будинків, а лише частину, здійснює технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання та виконує роботи з локалізації аварій в цих системах. Забезпечення проведення ремонтів внутрішньобудинкових систем покладено на балансоутримувача та управителя житлового фонду чинним законодавством та публічним договором, укладеним КП Жилкомсервіс" з власниками житлових та нежитлових приміщень житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Харкова.
Правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулюються Законом України від 24 червня 2004 року № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Так, відповідно до частин другої, четвертої, шостої статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.
Рішенням Харківської міської ради від 20 грудня 2006 № 1186 визначено виконавців житлово-комунальних послуг у житловому фонді комунальної власності територіальної громади міста Харкова: з управління будинком, спорудою або групою будинків - КП «Жилкомсервіс», з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, зокрема, КП «ХТМ».
Згідно положень Публічного договору з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності від 01.07.2022р., відповідно до пункту 6 технічне обслуговування, поточний ремонт внутрішньобудинкових систем теплопостачання житлового будинку та аварійне обслуговування здійснюється Виконавцем – КП «ХТМ» на ділянці мереж внутрішньобудинкової системи від зовнішньої поверхні стіни будинку до точки приєднання житлового нежитлового) приміщення.
Представник відповідача в судовому засіданні стверджував, що рішенням органу місцевого самоврядування та умовами укладеного між КП «Жилкомсервіс», як управителем будинків, з КП «Харківські теплові мережі», як виконавцем послуг з утримання будинків, визначено обов`язок щодо здійснення контролю за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень, утримання в належному технічному стані, здійснення технічного обслуговування та ремонту внутрішньобудинкових мереж та вжиття заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій покладено на КП «Харківські теплові мережі».
Проте, представником КП «Харківські теплові мережі» в судовому засіданні під час розгляду справи не було надано доказів виконання укладеного з КП «Жилкомсервіс» договору в частині надання останньому, опису несправностей систем опалення або гарячого водопостачання за адресою: по АДРЕСА_3 .
Як вбачається з наданого в судовому засіданні Акту№171\1109 готовності до опалювального сезону 2024-2025р. від 07.08.2024р., будинок за адресою: по АДРЕСА_3 був підготовлений до опалювального сезону.
Згідно Технічного акту №77,78 від 29.01.2025р. щодо виконання робіт з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, виконаних у відпвоідності до затвердженого графіку у 2025р. на житловому будинку, розташованому за адресою : по АДРЕСА_3 , складеному КП «ХТМ», за місяць до затоплення, яке відбулось 27.02.2025р., було проведено технічне обслуговування теплопотачання, огляд сантехнічного устаткування ВБС, усунення несправностей.
Як вбачається з листа КП «Житлокомсервіс» від 14.07.2026р. №4275/2/07-05 на запит адвоката, згідно Рішення Виконкому ХМР №1186 КП «Житлокомсервіс» визначене як підприємство з управління будинком, спорудою або групою будинків. В зв`язку з набранням чинності з 01.07.2022р. публічних договорів з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання та постачання гарячої води багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності, які опубліковані на офіційному сайті КП «ХМР», КП «Житлокомсервіс» припинив надання відповідних послуг населенню. Відомості про необхідність виконання капітального ремонту на внутрішньобудинкових систем теплопостачання житлового будинку по АДРЕСА_3 у період з 01.07.2022р. по 01.07.2026р. до КП «Житлокомсервіс» не надавалися.
Таким чином, посилання представника КП «Харківські теплові мережі» на те, що відповідальною особою за заподіяну позивачу шкоду є КП «Жилкомсервіс» не знайшли підтвердження в ході судового розгляду.
Отже, судом встановлено, що КП «Харківські теплові мережі» є належним відповідачем у даній справі.
Крім того, представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що наданий позивачем Акт про залиття від 27.02.2025 року - не містить висновків про винну особу та обсяги робіт, необхідні для усунення наслідків залиття.
Суд з цього приводу зазначає наступне. Відповідно до частини 2 статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, та за принципом змагальності сторін доводяться особою, яка звертається із відповідними вимогами. Так, за висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладених в постанові від 27 грудня 2019 року по справі № 686/11256/16-ц, (провадження № 61-28098св18), акт є первинним документом, що засвідчує факт певної події, а тому не може ґрунтуватися на інших документах.
Так, пунктом 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженихнаказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76визначено, що у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт. Примірник акту міститься в додатку 4 до цих Правил.
Згідно з вимогами Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій факт залиття та його наслідки фіксуються актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації, яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.
В акті мають бути зазначені такі відомості: 1) дата складання акта (число, місяць, рік); 2) прізвища, ініціали та посади членів комісії; 3) дата настання залиття; 4) адреса квартири; 5) опис того, що трапилося (що залито, які обсяги робіт, які ушкодження, які речі ушкоджено); 6) чітко зазначені причини залиття; 7) висновки і рекомендації комісії про те, що необхідно зробити, хто заподіяв шкоду та ін.; 8) підписи членів комісії та тих хто ознайомлений з актом.
Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою.
Як вбачається з наданої копії Акту від 27.02.2025року, при обстеженні квартири АДРЕСА_1 та складанні відповідного акту була присутня потерпіла особа.
Разом з тим, зазначений акт не містить висновків про особу, яка заподіяла шкоду та обсяг робіт необхідних для усунення наслідків залиття.
Однак, з відповіді начальника КП «Харківські теплові мережі» за вих. 13-87/12660 від 13 липня 2026року на звернення адвоката з питання залиття квартири позивача ОСОБА_2 , вбачається, що для ліквідації аварійної течі фахівцями КП «ХТМ» була використана пайкова заглушка діаметром 40мм у кількості 2 шт –це поліпропіленовий фітінг, призначений для герметичного перекритят тупикових ділянок напірних трубопроводів водопостачання та опалення. Деталь забезпечує монолітне з`єднання з трубою методом розтрубного паяння, витримує температуру до 95 градусів Цельсія і тиск до 20-25бар. Згідно п.7 Публічного договору, технічне обслуговування, поточний ремонт внутрішньобудинкових систем теплопотачання житлвоого будинку АДРЕСА_3 проводився фахівцями КП «ХТМ» восені 2024року, під час якого в технічному підпіллі та на технічному поверсі були виконані роботи із заміни трубопроводів централізованного теплопостачання з третього по дев`ятий під`їзди включно та навесні 2025року, під час якого в технічному підпіллі та на технічному поверсі були виконані роботи із заміни трубопроводів ЦО з першого по другий під`їзди включно.
Отже, з вищевказано листа вбачається, що КП «Харківські теплові мережі» фактично визнає факт залиття квартири АДРЕСА_1 та пошкодження технічно зношеної ділянки трубопроводу внутрішньобудинкової системи теплопостачання на горищному приміщенні вказаного житлового будинку, яке в подальшому було замінено працівниками КП «ХТМ».
Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що позивачу було завдано матеріальної шкоди, внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується сукупністю наданих доказів, а саме: актом про факт залиття, актом обстеження квартири АДРЕСА_2 , звітом № про оцінку вартості матеріальних збитків, що виникли внаслідок залиття житлових прміщень.
Вирішуючи спір між сторонами щодо відшкодування майнової шкоди, суд керується нормами цивільного процесуального законодавства, які визначають правила доказування у цивільному процесі, та положеннями матеріального закону, які регулюють зобов`язання, що випливають із заподіяння шкоди (деліктні зобов`язання).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управителем є особа, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд і забезпечує його належну експлуатацію відповідно до закону та умов договору. Виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.
Згідно зі статтею 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобов`язаний здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень, утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством.
Статтею 29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. У разі якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг з іншим виконавцем.
Відповідно до частини другої статті 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач зобов`язаний укладати договір з власником (співвласниками) на утримання на балансі відповідного майна; утримувати на балансі майно, визначене договором з власником (співвласниками); вести бухгалтерську, статистичну та іншу, передбачену законодавством, звітність відповідно до законодавства; забезпечувати управління майном власними силами або укладати договір з юридичною особою на управління майном; забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належну експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.
Згідно з пунктами 5, 6 частини другої статті 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач зобов`язаний забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил, а також забезпечити належну експлуатацію та утримання майна, що передане на його баланс.
Підпунктом 8 частини другої статті 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено обов`язок управителя забезпечувати здійснення профілактичних, поточних, капітальних та аварійних ремонтів відповідно до встановлених стандартами, нормативами, нормами і правилами вимог щодо строків та регламентів.
Відповідно до статті 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель має право, зокрема, укладати договори з виробниками, виконавцями, споживачами в порядку, встановленому законом.
Відповідно до статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, а згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг.
Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Частиною 2 статті 22 Цивільного кодексу України передбачено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.
Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.
Наявність всіх вказаних умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.
В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.
Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою, спричиненою потерпілій стороні. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.
Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.
Даний висновок зроблено КЦС ВС у постанові від 13.11.2019 у рамках розгляду цивільної справи 757/31418/15-ц, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи.
Врахувавши обставини, за яких сталося залиття квартири, а також умови Типового договору, крім того, враховуючи, що клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи КП «ХТМ» не заявило, а отже відповідач не скористався наданою процесуальним законом можливістю доведення перед судом відсутності своєї вини у заподіянні шкоди позивачу, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для покладення на КП «ХТМ» обов`язку з відшкодування заподіяної позивачу майнової та моральної шкоди.
Зазначений висновок узгоджується із висновком, викладеним у постановах Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 640/20533/16-ц (провадження № 61-27366св18) та від 28 травня 2020 року у справі № 640/419/17 (провадження № 61-32844св18) щодо застосування вказаних норм права.
У частині четвертій статті 263 ЦПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Так, згідно Звіту про оцінку вартості матеріальних збитків, що виникли внаслідок залиття житлових прміщень за адресою: АДРЕСА_6 , вартість матеріальних збитків становить 132 500,00 грн. (а.с. 25).
Крім того, позивачем сплачено вартість виготовлення цього звіту у розмірі 4 000,00 грн. (а.с. 20).
А, отже з відповідача КП «Харківські теплові мережі» на користь позивача підлягає стягненню сума оцінки вартості матеріальних збитків, що виникли внаслідок залиття житлових прміщень за адресою: АДРЕСА_6 в сумі 132 500,00 грн., та вартість виготовлення цього звіту у загальному розмірі 4000,00 грн.
Також, позивач просив стягнути моральну шкоду у розмірі 50 000,00 грн., посилаючись на те, що в результаті події 27.02.2025, яка сталася з його квартирою, зазнав моральної шкоди, яка виразилась у фізичних та душевних стражданнях у зв`язку з пошкодженням свого майна, а саме: з позивачем стався сильний емоційний стрес,підвищилась нервова напруга, його фізичні та моральні страждання поглиблюються тим, що він переживає за негативні наслідки, такі, як поява плісняви, підвищена вологість в квартирі, пошкоджені ремонт, меблі, оздоблення тощо. Через це у житті Позивача настали змушені зміни, він втратив сталий спосіб життя, вимушений докладати значних додаткових зусиль для його нормалізації та витрачання власного часу для вирішення проблем щодо консультацій з адвокатом, залучення спеціалістів тощо, для усунення наслідків залиття, пошкодження квартири та меблів, які стали непридатними для проживання без проведення ремонту. Крім того, в квартирі неможливо було проживти з падінням стелі, мокрого матраца, вологості повітря, не було світла через електрозамикання проводки, тощо.
Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Розмір відшкодування моральної шкоди, зазначений у позовній заяві, вимогам розумності та справедливості не відповідає.
Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).
Так, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Приймаючи до уваги, що позивач ОСОБА_2 , внаслідок залиття, належної йому на праві власності квартири, зазнав душевних страждань, у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача щодо нього, переніс емоційне напруження, що тягне за собою в своїй сукупності психологічний дискомфорт, і моральні переживання через неможливість до теперішнього часу доведення квартири до придатного стану для життя, а отже, посилання позивача на завдану йому моральну шкоду внаслідок залиття квартири є обґрунтованими.
При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню з відповідача на користь позивача, то суд враховує характер та обсяг фізичних, душевних страждань, які він зазнав в результаті залиття квартири, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
Однак, виходячи із засад розумності, об`єктивності, виваженості і справедливості, суд приходить до переконання, що заявлена позивачем моральна шкода у розмірі 50 000,00 грн. є надмірною, а тому при визначенні розміру моральної шкоди, спричиненої позивачу, суд виходить із вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України, характеру правопорушення, та вважає за розумне стягнути з КП «Харківські теплові мережі» на користь позивача відшкодування спричиненої моральної шкоди у розмірі 10 000,00 грн.
Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири підлягають частковому задоволенню.
Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з частинами першою та другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до ч.3 ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів», тому, відповідно до статті 141 ЦПК України з комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028 грн.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Положеннями частин 1-6 статті 137ЦПКУкраїни визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 року в справі № 755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої сторони. У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу застосувала відповідний підхід, надавши оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона мала заперечення.
Як вбачається з матеріалів справи, стороною позивача на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано: договір про надання парвової (правничої) допомоги № 03-03/25 від 03.03.2025 року, додатко № 1 до Договору № 03-03/25 від 03.03.2025 року.
Верховним Судом зазначено в постановах від 10 грудня 2019 року у справі №160/2211/19, від 18 листопада 2021 року у справі № 580/2610/19 та Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Разом з тим, згідно Постанови Верховного суду від 13 березня 2025 року у справі № 275/150/22, визначено, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами.
Враховуючи заперечення стороною відповідача щодо неспівмірності витрат на оплату правничої допомоги адвоката, оцінюючи обґрунтованість позовної заяви в частині стягнення витрат на правову допомогу, в контексті положення частини четвертої статті 137 ЦПК України, тобто щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, вважає, що заявлена стороною позивача сума є неспівмірною.
Так, суд враховує характер правовідносин, обсяг наданих адвокатом послуг заявнику, складність справи, необхідність процесуальних дій сторони, реальність наданих адвокатських послуг, розумність їхнього розміру та приходить до висновку, що розмір витрат на правову допомогу адвоката в суді, який підлягає відшкодуванню на користь позивача за рахунок відповідача, підлягає зменшенню та відшкодуванню у сумі 20 000,00 грн.
На підставів икладеного, та керуючись ст.ст.2,12,13,76-82,89,133,137,141,223,247,258,259,263-265,ЦПК України,ст.ст.15,16,11,22,23,1166,1167ЦК України, суд
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири задовольнити частково.
Стягнути з Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, завдану внаслідок залиття квартири, у розмірі 136 500 (сто тридцять шість тисяч п`ятьсот) гривень 00 копійок, яка складається з вартості матеріальних збитків, що виникли внаслідок залиття житлових приміщень у розмірі 132 500 грн. та вартості виготовлення звіту про оцінку вартості матеріальних збитків, що виникли внаслідок залиття житлових приміщень у розмірі 4 000,00 грн.
Стягнути з Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на користь ОСОБА_2 , в якості відшкодування моральної шкоди - 10000,00 грн. (десять тисяч гривень 00 копійок).
Стягнути з Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на користь держави судовий збір у розмірі 3028 грн. (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок.
Стягнути з Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у розмірі 20 000 грн. ( двадцять тисяч) гривень 00 копійок.
В іншій частині в задоволенні позовних вимог – відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Найменування сторін:
-Позивач: ОСОБА_2 , НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_6 ;
-Відповідач: Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», місцезнаходження: м. Харків, вул. Мефодіївська, буд. 11, код ЄДРПОУ 43248133.

Суддя О.О.Маньковська