Справа № 197/671/26
Провадження № 2/197/680/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 серпня 2026 року с-ще Широке
Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі: 
головуючого судді Панчука М.В., 
за участі секретаря судового засідання Гетьманенко О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Широке позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
встановив:
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивачка з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Широківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області від 06.10.2001. Від шлюбних відносин мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спору щодо місця проживання дитини не має. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок того, що кожен має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. З відповідачем не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, мають роздільний бюджет. Щодо розподілу спільного сумісного майна подружжя - спору немає, вирішено в добровільному порядку. Примирення і збереження шлюбу вважає неможливим. З наведених підстав просить шлюб розірвати. 
Ухвалою Широківського районного суду Дніпропетровської області від 03.06.2026 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Позивачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 04 червня 2026 року подала заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просить змінити прізвище на дошлюбне " ОСОБА_4 ". 
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 09 червня 2026 року від нього на адресу суду надійшла заява, згідно з якою він визнає позовні вимоги у повному обсязі, згоден на розірвання шлюбу, на примирення не погоджується. Клопотань, відводів не має.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов до наступних висновків.
Згідно з оригіналом свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданого Широківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 11.10.2022 (а.с. 20), ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ) перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06 жовтня 2001 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Широківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 67.
Відповідно до копії паспорта № НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , орган що видав 1228 від 07.06.2023 (а.с.7).
Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має істотне значення.
Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
Сторони припинили сімейні і подружні стосунки, не бажають їх поновлення.
Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України право дружини та чоловіка на особисту свободу.
Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.
Передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного Кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Згідно з ч. 3 статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, як того вимагають положення ст. 111 СК України, суд не вбачає.
Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач визнає позов у повному обсязі, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.
Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Після розірвання шлюбу позивачка просить відновити дівоче прізвище " ОСОБА_4 ".
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню 50 % судового збору, сплаченого позивачкою при поданні позовної заяви, а саме 665,60 грн.
Керуючись ст. ст. 104, 105, 110, 112, 113, 114, 115, 160 СК України, ст. ст. 12, 13, 81, 133, 141, 142, 259, 263-265 ЦПК України, суд
вирішив:
позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання:  АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та  ОСОБА_2 , зареєстрований 06 жовтня 2001 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Широківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 67 - розірвати.
Стягнути з  ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 50 % сплаченого позивачкою судового збору, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 50 копійок.
Повернути  ОСОБА_1 з державного бюджету 50 % сплаченого нею судового збору, а саме 665 (шістсот шістесят п`ять) гривень 50 копійок.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 відновити дошлюбне прізвище " ОСОБА_4 ".

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Дата складення повного судового рішення - 03.08.2026.

Суддя М.В. Панчук