Справа №676/9833/25
Номер провадження 2/676/1813/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2026 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд
Хмельницької області
в складі: головуючоїсудді - Швець О.Д.
з участю секретаря - Михайловської І.А.
позивача ОСОБА_1 
представника позивача ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янець-Подільському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання спадкоємців такими, що не прийняли спадщину та усунення від спадкування,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання спадкоємців такими, що не прийняли спадщину. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Колодіївка, Кам`янець-Подільського району. Його батько – ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Колодіївка, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області. Мати – ОСОБА_6 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 також в с. Колодіївка Кам`янець-Подільського району Хмельницької області. Разом з батьками постійно проживав та був зареєстрований рідний брат – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який, перебуваючи на службі в ЗСУ з 04.08.2024 р, помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в Контопській міській лікарні Сумської області. Позивач поховав брата в с. Колодіївка, на цвинтарі, де поховані батьки. Після смерті брата відкрилась спадщина на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями біля нього, розташований в с. Колодіївка, Кам`янець-Подільського району. Позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Крім позивача, спадкоємцями спадщини, яка відкрилась після смерті брата, є його діти, відповідачі по справі. За інформацією сільської ради ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані за місцем відкриття спадщини і в силу ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину. Разом з тим, відповідачі хоча і зареєстровані разом з батьком, однак тривалий час не проживають за місцем реєстрації, що дає підстави стверджувати, що вони не прийняли спадщину. Просить визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що зареєстровані по АДРЕСА_1 такими, що не прийняли спадщину після смерті їх батька ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Конотоп, Сумської області, та усунити їх від спадкування. 
Рух справи.
Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 27.01.2026 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 09.04.2026 року витребувано з Державної Прикордонної Служби України (вул. Володимирська, 26, м. Київ) інформацію щодо перетину кордону громадянами України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , які виїхали на постійне місце проживання за кордон у 2004 році.
Ухвалою Кам`янець-Подільськогоміськрайонного суду від 12.05.2026 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.
В суді позивач та його представник позов підтримали, просять задовольнити.
Відповідачі в судове засідання не з`явились, подали заяви про розгляд справи у їх відстуності, позов визнали, не заперечили проти його задоволення.
Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів.
Заслухавши позивача та його представника, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. 
Фактичні обставини, встановлені судом.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_9 в м.Конотоп Сумської області, про що вчинений актовий запис № 749 та видано свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_1 від 16.06.2025 р.
Після смерті ОСОБА_1 відкрилась спадщина на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями біля нього, розташований по АДРЕСА_1 . 
Зазначений будинок належав на праві власності батькові, ОСОБА_5 , право власності посвідчено свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння від 12 листопада 1987 р, виданого на підставі рішення Кам`янець-Поділської районної ради № 254 б від 15.10.1987 р.
ОСОБА_5 , батько, помер ІНФОРМАЦІЯ_10 , про що видано свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_2 від 13.08.2011 р.
ОСОБА_6 , мати, померла ІНФОРМАЦІЯ_11 , про що видано свідоцтво про смерть Серія НОМЕР_3 від 29.08.2024 р. 
Родинні відносини ОСОБА_1 підтверджуються свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_4 від 23.07.2024 р., виданим повторно. 
Родинні відносини ОСОБА_1 підтверджуються свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_5 від 23.07.2024 р., виданим повторно.
Шлюбні взаємини ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтверджуються свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_6 від 24.07.2024 р. 
Після смерті батьків спадщину фактично прийняв брат, ОСОБА_1 . Однак ні після смерті батька, ні після смерті матері спадкова справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не отримав. 
Відповідно довідки № 226 від 12.11.2025 р., виданої виконавчим комітетом Китайгородської сільської ради, померлий ІНФОРМАЦІЯ_12 ОСОБА_5 був зареєстрований та постійно проживав до дня смерті за адресою: АДРЕСА_1 . До дня смерті і на день смерті ОСОБА_5 разом з ним були зареєстровані та проживали: дружина – ОСОБА_6 , 1946 року народження, син – ОСОБА_1 , 1971 року народження, онук ОСОБА_3 , 1991 року народження, онука ОСОБА_4 , 1993 року народження. Онуки за місцем реєстрації не проживали. 
Відповідно довідки № 227 від 12.11.2025 р, виданої виконавчим комітетом Китайгородської сільської ради, померла ІНФОРМАЦІЯ_13 ОСОБА_6 , була зареєстрована та постійно проживала до дня смерті за адресою: АДРЕСА_1 . До дня смерті і на день смерті ОСОБА_6 разом з нею були зареєстровані та проживали: син – ОСОБА_1 , 1971 року народження, онук ОСОБА_3 , 1991 року народження, онука ОСОБА_4 , 1993 року народження. Онуки за місцем реєстрації не проживали. 
Відповідно довідки № 237 від 28.11.2025 р, виданої виконавчим комітетом Китайгородської сільської ради, ОСОБА_1 з 2019 року до дня смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11 проживав без реєстрації в АДРЕСА_1 . 
Відповідно довідки № 170 від 29.07.2025 р, виданої виконавчим комітетом Китайгородської сільської ради станом на 29.07.2025 р за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_3 , 1991 року народження, ОСОБА_4 , 1993 року народження, але не проживають з 2004 року. 
Відповідно довідки № 499 від 12.11.2025 р, виданої виконавчим комітетом Китайгородської сільської ради ОСОБА_1 дійсно за власні кошти провів похорон брата ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_14 і поховання провели на кладовищі в с. Колодіївка Кам`янець-Подільського району Хмельницької області.
ОСОБА_1 звернувся із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Шевчик Н.М. 
Відкриття спадщини підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 85283701 від 18.05.2026 р.
Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16 грудня 2025 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 його рідного брата ОСОБА_1 , так як не подані відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. ОСОБА_1 роз`яснено, що для того, щоб одержати свідоцтво про право на спадщину, йому необхідно звернутися до суду з позовом про встановлення факту неприйняття спадщини спадкоємцями 1 черги або про визнання спадкоємців 1 черги такими, що не прийняли спадщину.
Згідно інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби № 19.5.1/37810-26-Вих від 21.05.2026 р, громадяни України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 в період з 08.11.2017 р по 21.05.2026 р інформація про перетин кордону України в Базі даних не виявлено. Наявна інформація тільки 08.11.2017 р) строк зберігання інформації визначений Положенням про базу даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території».
Норми права, застосовані судом, мотиви суду.
Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).
Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Згідно статті 71 Закону України "Про міжнародне приватне право" спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України.
Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
У частині першій статті 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
У ст. 1262 ЦК України зазначено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.
За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.
Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.
У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном з використанням способів, визначених главою 29 ЦК України.
У постанові від 19 травня 2021 року у справі № 937/10434/19-ц (провадження № 61-3620св21) Верховний Суд зробив висновок, що сама лише реєстрація місця проживання особи разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України не свідчить про своєчасність прийняття спадщини.
Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 1268 ЦК України має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Даний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Верховного Суду від 04 листопада 2024 року у справі №504/3606/14-ц (провадження № 61-6658сво23).
Тобто, у частині третій статті 1268 ЦК України вимагається проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрація місця проживання за однією адресою зі спадкодавцем, що можуть бути відмінними один від одного.
Разом із тим, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України.
При цьому Верховний Суд наголошує, що встановлення вказаного вище факту є передусім питаннями доведення відповідних обставин щодо проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, які суд вирішує в мотивувальній частині свого рішення.
Частиною першою статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Положення статті 29 ЦК України не ставлять місце фактичного проживання особи в залежність від місця її реєстрації.
Право на вибір місця проживання закріплено у статті 33 Конституції України, відповідно до якої кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 вказував, що відповідачі, як спадкоємці першої черги за законом, не можуть вважатися такими, що прийняли спадщину, оскільки на час її відкриття постійно не проживали разом зі спадкодавцем ОСОБА_1 та у передбачений законом строк для прийняття спадщини після смерті останнього не подали нотаріусу відповідної заяви про прийняття спадщини. Отже, вони не набули права на спадщину, тобто є такими, що не прийняли спадщину за законом. Зазначав, що відповідачі хоча і були зареєстровані в будинку АДРЕСА_2 , проте з 2004 року фактично там не проживають, а тому прийняти спадщину після смерті батька шляхом спільного проживання зі спадкодавцем не могли.
Відповідачі визнали даний факт шляхом подачі заяви про визнання позову від 01.04.2026 р.
Крім того, довідкою № 38/02-29 від 30.01.2026 р. Китайгородська сільська рада підтвердила факт не проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини після смерті батька ОСОБА_1 . 
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За таких обставин суд вважає доведеним факт неприйняття спадщини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 після смерті батька ОСОБА_1 . 
Суд вважає, що позовна вимога про усунення від спадкування не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Частиною п`ятою статті 1224 ЦК України визначено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.
Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.
Правило частини п`ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця.
У постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 337/6000/15-ц (провадження № 61-1302св 18) та від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16-ц (провадження № 61-15926св18) зроблено висновок, що ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій.
У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК України стосується особи, яка зобов`язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами СК України. Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. 
Судом не встановлено ухилення відповідачів від надання допомоги спадкодавцю. 
Висновки суду.
Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , такими, що не прийняли спадщину після смерті їх батька ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Конотоп, Сумської області, в задоволенні решти вимог слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 141, 262-265 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання спадкоємців такими, що не прийняли спадщину та усунення від спадкування - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , такими, що не прийняли спадщину після смерті їх батька ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Конотоп, Сумської області.
В задоволені решти вимог - відмовити.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , РНОКПП НОМЕР_7 , місце проживання: АДРЕСА_3 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_8 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_9 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 11 червня 2026 року.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Швець О.Д.