ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА 

справа № 753/7374/26
провадження № 3/753/2375/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2026 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Котвицький В.Л., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , працюючої головним бухгалтером Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Тітал" (код ЄДРПОУ 24571799), зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ст. 163-2 ч. 1 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 147/31-00-04-02-03-30 від 25.03.2026, ОСОБА_1 вчинила порушення встановленого порядку ведення податкового обліку, в результаті чого порушено п.п.49.18.1, п.49.18, ст.39 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями) щодо несвоєчасного подання податкової звітності з податку на доходи фізичних осіб, що стягується податковими органами із доходів фізичних осіб з сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за лютий 2025 року, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 163-2 КУпАП.
В судове засідання з`явився захисник Марченко Р.В. та подав письмові пояснення ОСОБА_1 з яких вбачається, що складений відносно неї протокол, вважає незаконним, обставини у ньому викладено так, що не зрозуміла сама суть адміністративного правопорушення, в чому полягає протиправна поведінка ОСОБА_1 . У протоколі відсутні фактичні обставини, які були встановлені контролюючим органом. Також зазначено, що протокол було складено фактично за відсутності узгодженого податкового повідомлення-рішення, яке є єдиною правомірною підставою для його складання. Просив закрити адміністративний матеріал в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Надав суду копію квитанції №1 від 20.03.2026, яка підтверджує, що підприємство подало податкову звітність вчасно.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.
Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Разом з тим, в протоколі про адміністративне правопорушення та наданих суду матеріалах справи відсутні пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, відомості про належне повідомлення ОСОБА_1 про проведення перевірки та необхідність явки до ГУ ДПС у м. Києві для ознайомлення з її результатами та надання пояснень. Також, в матеріалах справи відсутня інформація, що ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про необхідність явки до ДПС у місті Києві для складання протоколу.
Диспозиція ч.1 ст. 163-2 КУпАП полягає у неподанні або несвоєчасному поданні посадовими особами підприємств, установ та організацій платіжних доручень на перерахування належних до сплати податків та зборів (обов`язкових платежів).
Водночас встановити з протоколу про адміністративне правопорушення у чому саме полягає протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність неможливо, оскільки в ньому не зазначено суті адміністративного правопорушення, його об`єктивної сторони. В протоколі відсутня інформація про те, які конкретно порушення ведення податкового обліку допустила ОСОБА_1 . 
Окрім того, правомірною підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 163-2 КУпАП є наявність на момент складання протоколу узгодженого податкового повідомлення-рішення, а не акту перевірки, однак у протоколі не має посилання на узгоджене податкове повідомлення-рішення станом на момент складання протоколу а також відсутня інформація щодо підтвердження узгодженості рішення у майбутньому.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які містять протокол про адміністративне правопорушення № 147/31-00-04-02-03-30 від 25.03.2026 та копію акту камеральної перевірки № 379/Ж5/31-00-04-02-03-22/24571799 від 25.02.2026, вважаю що вина ОСОБА_1 не доведена, адже сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи у вчинення адміністративного правопорушення, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом».
Надаючи оцінку акту перевірки, вважаю за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до п.86.1 ст. 86 ПК України, акт перевірки - це документ, який складається у передбачених цим Кодексом випадках, підтверджує факт проведення перевірки та відображає результати. Згідно положень ст.58 та п.86.8 ст. 86 ПК України, на підставі акту перевірки податковими органами приймається податкове повідомлення-рішення протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акту перевірки.
Таким чином, акт перевірки є лише службовим документом, що фіксує проведення перевірки та висновки інспектора що наявності чи відсутності порушень вимог законодавства. При цьому акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому не може породжувати, не змінює, не звужує права особи, не встановлює для неї додаткових обов`язків та не покладає відповідальність.
Висновки, викладені в акті перевірки, є відображенням дій інспекторів та не створюють для платника жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав та не породжують для нього будь-яких обов`язків.
Отже, акт перевірки не може бути єдиним прямим доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-2 КУпАП.
Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Відповідно до вимог ст. 247 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 не доведена наявними у справі доказами, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП.
З огляду на викладене, провадження у даній справі підлягає закриттю.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 163-1 ч. 1, ст.247 п. 1, ст. 283-285 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 163-1 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.
За відсутності скарги постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку встановленого на оскарження.

Суддя    В.Л. Котвицький